127 



derimod Hveden i Sterrelse. ^Egilops ovata er meget 

 almindelig vildtvoxende i Middelhavslandene. 



Fabre havde nu iagttaget, at Kornene af den sidste 

 Art saedvanlig reproducerede Moderplanten , men at af 

 enkelteKorn f re mspiredejE. triticoides, og dennes 

 Afkom kunde vaere saa lig den dyrkede Hvede , at den 

 ikke kunde skjelnes derfra; altsaa ligesom der af M. ovata 

 kan avles M. triticoides, saaledes kan der af JE. triti- 

 coides avles Triticum vulgare (Hvede.) 



jEgilops ovata maatte altsaa ansees for den 

 naturlige Moderart for den dyrkede Hvede. 



Forresten ere her endnu nogle maerkelige Enkelt- 

 heder. Ved Modningen braekker Straaet af JE. ovata lige 

 under Axet, og Kornene skille sig ikke fra (den evre 

 Deel af) Straaet, men blive siddende indhyllede i de 

 skjaelformige Blomsterdaekker. Dette Ax med sine 4 Korn 

 saaes i Sammenhaeng, og af hvert Korn fremspirer et 

 Straa; de 4 Straa ere vel adskilte og selvstaendige , men 

 deres Rodder slynge sig saaledes imellem hverandre, at 

 de danne een Grsesbusk. Freene af denne reproducere nu 

 i Reglen Moderplanten, men undertiden kan deraf frem- 

 skyde Planter, der i deres Habitus ligne den dyrkede 

 Hvede. Disse gjengive den Form, som Requiem bar be- 

 naevnt triticoides. Efter at Fabre var komrnen dertil, fik 

 ban den heldige Idee at saae Kornene af denne triticoides, 

 som ban saaledes havde frembragt af ovata. Han vedblev 

 dermed igjennem 12 Generationer, og saae nu, hvorledes 

 Plan ten forandrede sig, idet den i sin Form stadig 

 mere naermede sig til Hveden. Den tiltog i HeWe, 

 Axet blev maegtigere, braekkede ikke laengere af fra 

 Straaet, og endelig tabte Blomsterdaekskjaellene de to 

 Kanter, som altid have vaeret et vigtigt botanisk Maerke 



