133 



Videnskaben ikke vilde faeste Tro til lagttagelsernes Paa- 

 lidelighed, og i Alrniridelighed afviste den Opfattelse 

 deraf, som stred imod den hidtil herskende Anskuelse 

 om Artens Stabilitet. 



Del var navnlig A. Jordan*) i Lyon , der paaviste, 

 hvor unaturlig en saadan Anskuelse var, og hvor lidet 

 den stemte med, hvad man hidtil vidste om Plantearternes 

 Uforanderlighed. Det nytter ikke, siger ban, at sege 

 Analogier hertil i den Indflydelse, som Dyrkningen bar 

 0vet paa Kulturplanterne, hvorved der af disse, navnlig 

 af dyrkede Traeer, er frembragt en Maengde Racer, tbi 

 disse ere Alle af den Beskafienhed , at vel Gartneren, 

 men ikke Botanikeren kan anerkjende dem som Arter, det 

 gaaer hermed som med de forskjellige Racer af Hunde, 

 Heste eller af Mennesker, der ere fremkaldte ved Klimaets, 

 Fedens og hele Levemaadens Indflydelse; hvor maegtige 

 end disse Kraefter have vaeret, have de dog ikke veeret 

 island til at frembringe forskjellige Arter, men kun Racer; 

 hvormeget mindre sandsynligt er det da ikke, at Naeringen 

 skulde kunne eve en saadan Indflydelse paa Planten? 

 man siger vel, at Planterne rette sig efter den Jordbund, 

 hvori de voxe, men dette gjselder kun om deres tilfaeldige 

 Egenskaber, Blomsternes St0rrelse og Farve, Frugternes 

 Sterrelse og Smag, hvorimod de vaesentlige Egenskaber 

 ikke forandres ved Dyrkning. Frugttraeerne synes saa- 

 ledes at have forandret sig i hei Grad under Menneskets 

 Paavirkning. Plinius kjender 43 Varieteter af Paeren og 

 29 af jEblet. Den ber0mte franske Agronom Olivier de 

 Serre, som levede under Frantz den Ferste i det I6de 



*) Jordan , de 1'origine des divers varietes ou especes d'arbres 

 fruitiers et autres vegetaux generalement cultives. Paris 1853. 



