135 



viklede Roden sig nu meget mere end paa den eenaarige 

 Plante, og ved at vedblive dermed igjennem 3 Genera- 

 tioner, blev den Rod, der i Begyndelsen var lille og 

 haard, ligesaa tyk, kj0det og bled som Haveguleroden; 

 dens Smag, siger ban, er mindre staerk, men mere 

 sed. Saaledes formaaer Dyrkningen vel i praktisk, men 

 ikke i botanisk Henseende at forandre Planten, og der- 

 som dette betegnes som en Forffidling, da er denne af saa 

 ringe Betydning, at Planten vil degenerere, naar den igjen 

 kommer paa den naturlige Jordbund og bliver unddraget 

 kunstig Pleie. 



Af stor Vigtighed for Bedommelsen af Dyrkningens 

 Indflydelse paa Plantearten , er den Kjendsgjerning, at de 

 meest dyrkede Planter, navnlig Kornsorterne , i Aar- 

 tusinder ikke have forandret sig. Hvedekorriene , der ere 

 fundne i de 3 til 4000 Aar gamle ifigyptiske G^ave, have 

 ferst forbauset Verden ved det maerkelige Beviis, som de 

 have afgivet paa Plantelivets Seighed ogVarighed, og 

 dernaest derved, at man saae, at Kornsorterne ikke havde 

 forandret sig igjennem saa mange Generationer. Af de 

 regyptiske Hvedekorn er der fremspiret 2 Slags Hvede, 

 hvoraf den ene (Triticum durum Desf.) endnu almindelig 

 dyrkes i ^Egypten, hvorimod den anden (Triticum vulgare) 

 er vor almindelige Hvede, som altsaa kan antages at have 

 vaeret dyrket igjennem 3000 Generationer, uden 

 at Kulturen bar forandret den. 



i) Den modsatte Anskuelse, at Arterne ere Produkter 

 af Historien, og at nye Arter stadig opstaae som Resultat 

 af Omgivelsernes Paavirkning, synes at forklare Alt paa 

 den naturligste Maade, men den forklarer i Grunden Inlet, 

 men f0rer conseqvent til at betragte hele den levende 

 Natur som sammensat af tilfaeldig forenede Atomer. Denne 



