136 



Anskuelse, der benaegter Arternes Oprindelighed, maa 

 nedvendigviis fere til Materialisme og Pantheisme o. s. v. 



Vi kunne ikke her laengere felge Jordan, der i sin 

 Polemik angaaende Jgilopssagen kom saavidt, at ban 

 beskyldte sine Modstandere for ved deres Paastand at 

 praedike Atheisme og Materialisme*); men vi vende tilbage 

 til Sagen selv, angaaende hvilken Jordans Anskuelse var 

 den, at det var urimeligt at antage, atJEgilops ovata ved 

 Dyrkning kunde blive til Hvede, og at Fabres lagttagelser 

 ingen Betydning havde, fordi de vare grimdede paa urig- 

 tige Bestemmelser; den Plante, hvormed han havde be- 

 gyndt, var ikke ^Egilops ovata, og Afkommet af ^Egilops 

 triticoides blev ikke efter 12 Generationer til Hvede, men 

 vedblev at vaere ^Egilops triticoides i tolvte , ligesaa godt 

 som i ferste Generation**). 



I at haevdeArtensUforanderlighed og i at bedomme 

 Kulturens ringe Indflydelse paa Artens botaniske Charak- 

 teer, havde Jordan Ret, men Uret i at betvivle Rigtig- 

 heden af Fabres Paastande; thi det var overeensstemmende 

 med Virkeligheden, naar denne paastod, at Afkommet af 

 ^gilops ovata igjennem flere Generationer kunde blive til 

 Hvede. Men derved var ingenlunde beviist, at JEgilops 

 ovata var den naturlige Stamart til Hveden, men alene 

 at denne Graesart under visse Omstaendigheder kunde .avle 

 ^Egilops triticoides , hvoraf atter igjennem Generationer 

 kunde fremgaae Hvede. Men disse Omsta3ndigheder eller 



") Ann. Sc. Nat. Botanique JV. Serie Tome IV. Pag. 349. 1855. 





 ") ,,Mais celle qu'il a obtenue de ces graines , et cultivee pendant 



douze ans, est encore exactement le meme ^gilops, et il se 

 trompe, quand il croit y avoir autre chose, ou meme un chan- 

 gement notable de caracteres." Jordan Pag. 71. 



