140 



den Omhyggelighed, hvormed alt bliver pr0vet, ferend det 

 sendes ud i Verden. Det beskjaeftiger sig isaer med 

 Kulturplanter, men Vilmorin forhandler kun det, som ban 

 iforveien bar studeret og forsogt, og der er Ingen i Ver- 

 den, der besidder en saadan Kjendskab til Kulturplanterne, 

 navnlig Kornsorterne og Foderurterne , som ban; derf'or 

 nyder ban ogsaa den sterste Anseelse, og Regeringen 

 bestemmer sjelden noget med Hensyn til de Kulturer, som 

 den lader foretage, uden at raadsperge ham. Forsegene 

 over ^Egilopsens Befrugtning bleve anstillede i Vilmorins 

 Have i Verriers ved Paris afGrenland, en Holstener fra 

 Altona, der arbeider bos Vilmorin som botanisk Consilient. 

 Den omtalte Have ved Verriers egnede sig fortrinlig til 

 disse Fors0g, fordi der dyrkes saa mange Varieteter af 

 Hveden. Forsegene begyndte 1855, men fik f0rst Be- 

 tydning i Sommeren 1856, i hvilken Gr0nland be- 

 frugtede deels ^Egilops ovata L., deels ^Egilops ventricosa 

 Tausch. med St0vet af ikke mindre end 350 Hvedeblomster. 

 Han bar ikke angivet, hvormange Korn ban erholdt 

 af de best0vede Blomster, men angiver kun Antallet paa 

 dem, som spirede, hvilke vare 140; men da disse blom- 

 slrede, viste af dette store Antal kun 10 sig som virke- 

 lige B as tar der; disse ere nu beskrevne og afbildede af 

 Gr0nland*); de ere, som ovenfor er sagt, fremgaaede af 

 jEgilopskorn, som ere befrugtede med St0v af forskjellige 

 Hvedesorter; ^Egilops er altsaaModeren ogHveden 

 Faderen. 



Hvad der nu isar er paafaldende, er at B as tar d erne 

 i deresLdseende HgneFaderenogafvigefraModeren, 



I Pringsheima Jahrbucher fiir wissenschaftliche Botanik. 1858. 

 S. 514. 



