150 



Pairing mellem Dyr af forskjellige Arter i Reglen er uden 

 Felger. I ganske sjeldne Tilfaelde kunne hinanden meget 

 naerstaaende Arter vaere indbyrdes frugtbare, hvorpaa de 

 bekjendteste Exempler ere Hesten og .^Eslet, Hunden og 

 Kaeven, og i saadanne Tilfaelde vil ogsaa ganske vist Af- 

 kommet - - Bastarden forene begge Foraeldrenes Eien- 

 dommeligheder, men ved mere fjerntstaaende Dyr tillader 

 Naturen ingen Befrugtning, selv om Parring finder Sted. 

 Aldrig saasnart er Barnet f0dt, ferend Fordommen be- 

 maegtiger sig det og bestemmer dets Behandling. Af 

 philosophiske Grunde bar man troet at kunne udfmde, at 

 Barnet, eftersom det naturligt var henviist til at ernaeres 

 af Moderens Maelk, aldrig kunde have nogen Skade af 

 denne, selv om Moderen var syg og ussel, at Barnet aldrig 

 kunde have noget nyt Onde at beffygte af den Moders 

 Melk, af hvis Blod det var dannet. Heldigviis er denne 

 Fordom ikke vanskelig at gjendrive, thi vort Legeme er 

 intet saadant Stabilt og Uforanderligt; tvertimod er det 

 netop Livets Saerkjende at bestaae under en uafbrudt 

 Forandring, saa at vi af de i Legemet optagne Stotfer 

 efterhaanden uddrage de passende og indseette dem for 

 de aeldre, som Organismen selv tilintetgjer. I to for- 

 skjellige Tidsrum af Livet vil Legemet ikke indeholde Spor 

 af de samme Grunddele. Den almindelige Anskuelse saetter 

 et Tidsrum af syv Aar som det, hvori samtlige Dele i 

 Legemet skulle vaere nydannede, men saavidt er endnu 

 Physiologien ikke kommen, at den kan bestemme dette 

 efter Aar; den veed kun, at de Organismen sammensaet- 

 tende Grunddele gradeviis erstattes naed nye, og den ned- 

 laegger derfor en meget bestemt Indsigelse mod den An- 

 skuelse, at Barnet ikke skulde have noget at befrygte af 

 en syg og udtaeret Moders Melk. Tvertimod vil en god 



