324 



Azur og Pnrpur. 



(Efter ,,Aus der Natur".) 



J\aar man omtaler Oldtidens Industri, glemmer man aldrig 

 at omtale tvende af dens Frembringelser, nemlig de to 

 Farvestoffer , Azur og Purpur. De vare ligesaa beremte 

 ved deres Skj0nhed som ved deres Kostbarhed, og mange 

 betragte dem uden videre som noget, Nutiden endnu ikke 

 bar kunnet opvise Magen til. At dette imidlertid ikke 

 forholder sig saa, men at Nutiden kan maale sig med, 

 for ikke at sige overgaaer hiin fjerne Tid, ville vi s0ge 

 at vise i de efterfolgende Linier. 



Azur eller som det egenlig skulde hedde Lasur 

 eller Ultramarin erholdt man lige indtil Begyndelsen af 

 dette Aarhundrede af Lazurstenen (Lapis Lazuli), der bos 

 Graekerne og Romerne var kjendt under Navnet Sapbir. 

 Dette Mineral, som, skjondt ikke meget hyppigt, findes i det 

 lille Bukhari, Tibet, China og Siberien i Granit og Kalk- 

 stene, leverer den smukkeste blaa Malerfarve, som tillige 

 bar den fortrinlige Egenskab, at hverken Luften eller 

 Ilden 0delaegger den. At faae Farvestoffet ud af Mine- 

 ralet er imidlertid et meget langvarigt og besvaerligt Ar- 

 beide, der tilmed kun giver et ringe Udbytte, og alt dette 



