315 



der her kan antages at begynde, naar detPunkt afllimmel- 

 kuglen, hvor Solen idag befinder sig, gaaer gjennem Me- 

 ridianen. Men Begyndelsen af den naeste Stjernedag vil 

 da ikke falde sammen med Solens Culmination, fordi 

 Solen i dette Tidsrum af en Stjernedag bar bevaeget sig 

 et Stykke mod 0st og altsaa nu befmder sig paa et Punkt 

 af Himmelkuglen, der ferst lidt senere naaer Meridianen. 

 Et i nogle Henseender ret passende Billede herpaa bar 

 man i de to Visere paa en Uhrskive ; naar Klokken f. Ex. 

 er 12, ville Minut- og Timeviseren daekke hinanden, og 

 naar Minutviseren derefter gaaer rundt, vil det vare en 

 Time indtil den alter naaer til 12; men i denne Tid er 

 Timeviseren rykket et Stykke fremad, saa at det varer 

 noget laengere, inden Timeviseren daekkes af Minutviseren. 

 Taenker man sig her, at det er Uhrskiven med den derpaa 

 bevaegelige Timeviser, der dreier sig omkring, medens 

 Minutviseren staaer stille, saa kan denne forestille Meri- 

 dianen, Uhrskiven Himmelkuglen og Timeviseren Solen. 



Det Tidsrum, der forleber mellem to paa hinanden 

 felgende Gulminationer af Solen, kaldes en Sol dag, sorn 

 altsaa maa vaere lidt laengere end Stjernedagen. Vi kunne 

 let see, hvormeget den omtrent maa vaere laengere, idet 

 nemlig Foragelsen hidrerer fra Solens daglige Fremrykning 

 i Ekliptiken, og et heelt Omleb i denne, der varer 365 

 Dage, indhentes ved Himmelkuglens Omdreining i een 

 Dag, hvoraf man ved en simpel Proportionsregning finder, 

 at een Dags Fremrykning af Solen i Ekliptiken indhentes 

 ved Himmelkuglens Omdreining i omtrent 4 Minuter. 

 Saameget maatte altsaa Soldagen efter dette forelebige 

 Overslag omtrent vaere laengere end Stjernedagen, eller 

 rettere da vi ved Timer og Minuter naermest maa 



