267 



ere de brede og dunede , i Spidsen derimod stride og 

 haaragtige. Saeregne Halefjer fmdes ikke, og heller ikke 

 til Vinger sees der noget Spor, inden man tager de ned- 

 hrengende Daek'fjer tilside; da kommer der tilsyne et yderst 

 lille Rudiment af en Vinge som en lille Krog besat med 

 Smaafjer og vaebnet med en Klo. Der synes at leve ikke 

 mindre end tre Arter af denne Slaegt paa Ny-Zeland *); 

 deres fuldstaendige Udryddelse vil imidlertid neppe lade 

 \ente laenge paa sig. 



Hvorledes skulle vi nu opfatte denne maerkelige Fugle- 

 form, som forener Honsenes Fodder med Sneppernes 

 Naeb og Strudsefuglenes Vinger og Fjer? Det er dog 



ikke saa ganske Sneppernes Naeb eller FJensenes Fodder, 

 om de end ligne dem, og den beremte engelske Natur- 

 forsker Rich hard Owens Unders0gelse af den indre 

 Bygning har vist, at den i alle vaesenlige Forhold slutter 

 sig til Strudsefuglenes. Dette fremgaaer navnlig af Been- 

 bygningen, f. Ex. af Brystbenet, Skulderpartiet og Baekkenet, 

 som meget ligne de tilsvarende Dele hos Strudsene; 

 I visse Dele af den indre Bjgning gaaer Kivien endogsaa 

 videre end Strudsene; Luftrummene ere her indskraenkede 

 til Brystet alene, og ingen af Knoglerne optage Luft 

 i sig. Hvor vanskeligt det end er os at taenke os en 

 lavbenet og langnaebet Struds, der lever i Huler, som den 

 selv graver, og ferer en natlig Levemaade, maae vi dog 

 opfatte Apterytfeme som en saadan afvigende Modifi- 

 cation af Strudseformen. Rigtignok har den mistet ad- 

 skilligt af det for Strudsene meest betegnen.de, idet den 



nemlig Apteryx australis, som er megetsjelden, friSyd-Oen, A.Man- 

 tellii, der er noget almindeligere, fra Nord-0en. Paa hvilken af 

 0erne den tredieArt, A. Owenii, har hjemme, er endnu ubekjendt. 



