264 



ladne og fedtede, de luftfyldte hvide og t0rre. Pneuma- 

 ticiteten er imidlertid udviklet i forskjellig Grad hos 

 Fuglene; hos store Fugle, der dog ere udmaerkede Flyvere 

 f. Ex. hos Fregatfuglen og Pelikanen, ere alle Knoglerne 

 uden Undtagelse fyldte med Luft,. hos H0nsene traenger 

 denne derimod kun ind i Laarbenet og Overarmsknoglen, 

 men derimod ikke i den evrige Deel af Lemmernes Skelet. 

 Det kan ikke betvivles , at Pneumaticiteten staaer i 

 den allern0ieste Forbindelse med Flyveevnen; det seer 

 man allerede deraf, at deres Udvikling, fornemmelig hos 

 de store Fugle, holder Skridt med hinanden. Dermed 

 skal dog ikke vaere sagt, at den er en nedvendig Be- 

 tingelse for Flyveevnen; thi Flagermusens Knogler ere 

 jo ikke pneumatiske, og dette er heller ikke Tilfaeldel med 

 Fugleungerne endnu nogen Tid efter at de allerede kunne 

 flyve. Men det er jo en Selvfelge, at den Luft, der er 

 gaaet gjennem Lungerne og har fordeelt sig orn i Legemet 

 maa vaere i hoi Grad opvarmet og altsaa fortyndet i 

 Sammenligning med den atmosphaeriske Luft, hvoraf Fuglen 

 er omgivet, og at naar denne tynde og lette Luft end- 

 ogsaa gjennenitrffinger mere eller mindre af det Organ- 

 system, som ellers ved sin Vaegt faengsler Dyret til Jorden, 

 maa dette bidrage- overmaade meget til at overvinde 

 Tyngden d. v. s. til at flyve. Det ubetydeligste Skudsaar, 

 der aabner en Udvei for den i Knoglerne og Luftsaekkene 

 optagne Luft, faelder derfor strax Fuglen til Jorderi. Det 

 samme Formaal, nemlig at gjere Fuglelegemet saa let 

 som muligt, kan maaskee ogsaa naaes ad anden Vei f. Ex. 

 gjennem Fjerklaedningen , men derfor kan det alligevel 

 ikke bensegtes, at Fugleskelettets Pnenmaticitet er en 

 ligefrem Felge af Flyveevnen. 



