259 



relse og Styrke maa rette sig efter Muskelbygningen, saa- 

 ledes paavirkes ogsaa deres Form i hoieste Grad deraf. 

 Del Skulderblad f. Ex., der hos et saedvanligt Pattedyr er 

 udstyret med en hei Kam for at der mellem den og 

 Beenbladet kan blive Plads til de stserke Muskier, der 

 betinge Armens Styrke, er hos et andet, hvor For- 

 lemmerne have mistet deres Betydning som Bevaegelses*- 

 redskaber, f. Ex. hos Hvalerne, kun en flad Plade, der 

 blot kan tjene til Faeste for tynde og svage Muskier. 



Med disse Betragtninger for 0ie kan det ikke undre 

 Dem at finde betydelige Afvigelser mellem Strudsenes 

 Beenbygning og det normale Fugleskelet. Jeg har allerede 

 yttret, at Kjedmassen, som jo ellers ligesom er samlet 

 paa Fuglenes Bryst for at bevaege de maegtige Vinger, 

 her er rykket tilbage til den overste Deel af Bagbenene. 

 Brystet er her bogstaveligt naesten kun Skind og Been; 

 hos de fleste andre Fugle, som baade ere gode Flyvere 

 og tillige have god Brug af deres Bagbeen, er der en 

 vis Ligevaegt i Udviklingen af For- og Baglemmerne, hvis 

 Knogler ere omtrent lige lange og staerke, d. v. s. 

 Laengden af den fuldt udstrakte Arm og Haand vil om- 

 trent vaere den samme som Laengden af det lige udstrakte 

 Been og Fod. Hos de Fugle, hvor Flyveevnen er ud- 

 viklet i en usaedvanlig Grad, forlaenges Forlemmerne og 

 Baglemmerne forkortes; hos Fregatfuglen f. Ex. have 

 Baglemmerne kun -J- af Forlemmernes Laengde. Hos 

 Fugle, der flyve mindre godt, f. Fx. Hansefuglene, be- 

 gynde Baglemmerne derimod at tage Magten fra For- 

 lemmerne. At dette i endnu heiere Grad er Tilfaeldet 

 hos Strudsefuglene, vil et Blik paa et Strudseskelet strax 

 sige Dem; hvor lange og staerke ere ikke Knoglerne i 

 Baglemmerne , hvor smaae og svage ere ikke Vinge- 



17* 



