251 



og den ansees for at vaere sin Undergang temmelig naer. 

 Dog kunde Leichhardt endnu for faae Aar siden paa sin 

 Reise fra Moretonbay til Port Essington i Nord-Australien 

 paa en Strsekning af 8 Mil traeffe en hundrede Stykker i 

 Flokke paa 510 Individer. Der kan ievrigt neppe vaere 

 nogen Tvivl om , at det vilde lykkes at acclimatisere den, 

 f. Ex. i de engelske Lysthaver, eftersom det er lykkedes 

 Florent Prevost, Bestyrer af Menageriet i Jardin des 

 plantes<>, at faae den til at udruge sine ^Eg. Det er ikke 

 bekjendt, at den skulde leve i Polygami, men Hugebyrden 

 er dog alligevel tilfaldet Hannen; Hunnen laegger 8 12 

 jEg, som ligesom Kasuarens ere merkegrenne med en 

 egen Skulptur, der gjer Overfladen ujevn og giver den Ud- 

 seende af at vaere ormegnavet. Hannen indretter Reden, 

 samler JSggene og ruger dem alene med en mageles 

 Udholdenhed i hele 2 Maaneder uden i al denne Tid at 

 tage Fede til sig*); sandsynligvis ernaerer den sig af 

 det mellem Indvoldene opsamlede betydelige Fedtlag. Det 

 er ligeledes Hannen, som veileder og beskytter Ungerne; 

 Hunnen synes slet ikke at bekymre sig om dem **). 



*) I denne Anledning omtaler Prevost som en bekjendt Sag, at 

 den afrikanske Struds tilbringer Rugetiden i 0rkenen uden at tage 

 F0de. Mig er det ikke bekjendt, at dette Forhold er constateret. 



"*) Prevost er maaskee den, der ferst bar gjort opmaerksom paa, 

 at der sandsynligvis bar levet endnu en mindre Emu-Art. Den 

 sterre charakteriseres som sexpedalis, pilis cinereis (grande, 

 haute sur les jambes, de couleur grisatre et couverte pour ainsi 

 dire de poils), den mindre som tripedalis, plumis decompositis 

 nigricantibus," (petite noiratre et a plumes beaucoup plus soyeuses 

 et decomposees) og ayante une huppe de plumes frisees sur le 

 sommet de la tete. Det er Dromaius ater Vieillot (Dr. parvulus 

 Gould?). Den er kun truffet paa 0en Decr.es ved Ny-Holland, hvor 

 Peron fandt den i Maengde, men hvor den nu er udryddet. 



