247 



inden den kunde komme til at ruge, og mange af JSggene 

 vilde viEre gaaede i Forraadnelse forinden, hvis ikke flere 

 efter Sigende 10 til 30 Hunner samtidig lagde deres 

 JEg i den samme Fordybning og satte en Han til at ruge 

 dem. I naeste Uge laegge de samme Hunner deres ./Eg 

 sandsynligvis i en anden Bunke og lade en anden Han 

 ruge dem o. s. v. Paa denne Maade kunne alle JEggene 

 blive udklaekkede og opfostrede. Hvis denne Opfattelse 

 af Forholdet er rigtig, er det snarere en Realisation af 

 Ideen om de associerede M0dre end et almindeligt po- 

 lygamisk Forhold; thi ethvert Samfund af disse associerede 

 Medre maa aabenbart have flere Banner til sin Disposi- 

 tion, og der er ingen Sandsynlighed for, at disse just 

 komme til at udklaekke og opdrage deres egne Bern. 

 Nhanduens Stem me beskrives snart som en hvislende, 

 snart som en brummende eller summende Lyd ligesom af 

 en Snurretop; Azarra siger, at i Forplantningstiden 

 brele de ligesom Keer. Deres JEg ligne ganske Strudsens, 

 men ere nattirligvis mindre, og have den samme for- 

 traeffelige Beskaffenhed, at holde sig laenge og at yde en 

 god og rigelig Fode. Ungernes Kjed er ogsaa meget 

 godt, men kun Indianeren tager tiltakke med de gamles 

 seige Kj0d. Gauchoen afskjarer dog Vingen som en 

 Laekkerbidsken. 



De store Stepper paa Jordklodens tredie store sydlige 

 Fastland, Australien (Nyholland), savne heller ikke deres 

 Repraesentant for Strudsen, men det er under en mere 

 afvigende Form, at den her traeder op. Den nyholland- 

 ske Struds (Dromaius Norce Hotlandice] eller Emu en, 

 som den nu saedvanligen kaldes, naaer 7 Fods Heide og er alt- 

 saa ikke meget mindre end den afrikanske. Den har 3 Taeer 

 og mangier Halefjer ligesom Nhanduen og er ligesaa hei- 



