243 



der er den nye Verdens sterste Fugl ligesom Strudsen 

 den gamles; imidlertid er den betydelig mindre og spinklere 

 end den afrikanske Struds og kun to eller haJvtredie 

 Alen h0i. Uagtet dens Vinger ikke ere saa lidt mere 

 udviklede end Strudsens, er den dog ligesaa lidt i Stand 

 til at flyve, da Vingefjerene ligesaa lidt som hos Strudsen 

 have den dertil fornodne Beskaffenhed. Den smukke 

 Fjerbusk, som pryder Strudsens Hale, mangier her ganske, 

 og Nhanduens Fjer ligne i det Hele mere saedvanlige 

 Fjer, ere mere stride og stive, ikke saa blode og dunede 

 som Strudsens, hvis Ynde de derfor ikke besidde; de 

 finde derfor i det heieste en Plads paa den indianske 

 Krigers Hue elier anvendes til fine Stevekoste, SolskjaBrme 

 eller Fluevifter. Farven er omtrent eens hos begge Kjen, 

 en Blanding af Sort, Graat og Brunt, men Hannen har 

 dog et characteristisk sort Baelte over Brystet og er des- 

 uden lidt sterre og tykkere i Hovedet, saa at de Indfodte 

 selv i lang Afstand kunne kjende dem fra hinanden. Med 

 Undtagelse af Oinenes og Orenes naermeste Omgivelser 

 ere Hoved, Hals og Skinnebeen fuldstaendigt da3kkede af 

 Fjer; Naebet er desuden laengere og smallere end hos den 

 afrikanske Struds, men dog fladt ligesom hos denne. 

 Den vigtigste Forskjel er imidlertid den, at Nhandiien 

 har 3 Taeer, idet Indertaaen her er tilstede, at de alle 

 ere udrustede med korte og plumpe Kleer, og at den 



Avestruz (spansk: Struds) eller Ema ( portugisisk, uden Tvivl 

 det samme Ord som Emeu eller Emu, hvormed Portugiserne 

 oprindelig benaevnte Kasuaren, men som man nu pleier at bruge 

 om den nyhollandske Struds). Efterretningerne om Nhanduens 

 Levemaade skyldes Dobritzhofer, Nieremberg, Azarra, 

 Rengger, Marcgraf, Prindsen af Wied, Darwin og Dr. Va- 

 vasseur. 



16* 



