241 



fjerene af og give Plads for en eensformig graa Fjerdragt. 

 Deres Farver passe saa godt til de Naturforhold. hvorunder 

 de leve, at man endogsaa i kort Afstand bar ondt ved at 

 blive dem var. De mades ikke, men del fortaelles,, at 

 de Gamle traede de omkring Reden liggende JEg itu for at 

 de skulle tjene Ungerne til F0de; disse leve altsaa paa 

 en Maade af deres uf0dte Sedskende og forsyne sig af 

 den dem tiltaenkte Blommemasse med, hvad de behove 

 mere, end der var i deres eget Jg, for at vinde Kraefter 

 til at fordeie den magre og haarde Kost, hvormed de 

 snart maae lade sig neie, og til at felge de Gamle paa 

 den ilsomme Flugt, der snart kan blive en Nedvendighed. 

 eller paa den Vandring til mere graesrige Egne, som 

 allerede tiltraedes 7 Dage efter at Ungerne ere udklaekkede. 

 Strudseaeggene afgive en meget nafirende F0de; de 

 indeholde ligesaa meget som 30 Henseaeg og kunne maette 

 4 meget sultne Personer; det anbefales isser at nyde dem 

 i Caffee eller Cbocolade eller som ^Eggekage. Skallerne 

 egne sig ved deres Haardhed meget godt til Drikkekar 

 og andet Huusgeraad; I>uskmaendene have neppe noget 

 andet, siger Anderson. Kjedet af de Gamle er seigt 

 og ubehageligt, og af dem benyttes derfor kun Bag- 

 kollerne og Kraasen, der skal have en meget fin Smag; 

 paa Brystet, hvor Fuglenes Kjedmasse ellers ligger, ere 

 de nsesten kun Skind og Been. Ungernes Kj0d skal der- 

 imod vaere meget velsmagende *). Hvilken Anvendelse 



Det er bekjendt nok, at Strudsehjerner vare en yndet Ret for det 

 yppige Roms forfinede Stormsend, saavelsom hvad Heliogabal 

 i den Reining skal have praesteret. Araberne siges meget at 

 ynde en Ret, som benaevnes r Strudsesmer og bestaaer i en 

 Blanding af Blod og Fedt, der bringes tilveie ved at ryste den 

 draebte Struds dygtigt og saa lade Vaedsken flyde ud af et Saar 

 paa Hal sen. 



16 



