239 



den op og seger at bortlede OpmaBrksomheden ved at 

 10be rundt i store Kredse, eller angriber og forfelger 

 endog den Reisende. I Algier er man enig om, at 

 Strudsen ruger hele Degnet; i den feromtalte Central- 

 planteskole gjorde man den Erfaring, at der hengik nogen 

 Tid efter at ^Eggene vare lagte, f0rend de begyndte at ruge ; 

 ferst rugede Hunnen kun nogle Timer om Dagen, siden 

 bestandig laengere og laengere (f. Ex. fra Kl. 9 3) og 

 tilsidst hele Dagen; nu tog Hannen fat og hjalp den 

 dermed, isaer om INatten, og inden Rugetiden var omme, 

 rugede den mere end Hunnen; det var ogsaa Hannen, 

 som viste Ungerne den sterste Omhu og tog dem under 

 sine Vinger om Natten. I Regnveir hjalp de hinanden 

 med at beskytte ^Eggene. Ved hver Afl0sning undersegte 

 den Tiltraedende omhyggeligt ^Eggene et for et,.vendte 

 dem om og forandrede af og til deres Stilling. Efter 

 andre Angivelser begynde de vilde Strudse dog at ruge, 

 naar der er lagt omtrent et Dusin Jg, ja den beremte 

 Jaeger Gordon Gumming har endog truffen en Han- 

 struds rugende paa 2 ^Eg alene og shatter deraf, at Rug- 

 ningen begynder strax, saasnart jEggene ere lagte, hvilket 

 ogsaa fortaelles af Andre, som tilfoie, at Udklaekningen 

 derfor heller ikke finder Sted paa en Gang. De idelige 

 Modsigelser i disse Beretninger om Enkelthederne i Strud- 

 sens Forplantningsforhold kunne vistnok tildeels forklares 

 af forskjellige lokale og tilfaeldige Omstaendigheder. Rug- 

 ningen medtog for hine tamme Strudse altid et Tids- 

 rum af 2 Maaneder, men angives ellers af meget paa- 

 lidelige Kilder til 6 Ug.er (40 Dage). Selv nyere Reisende 

 (f. Ex. Baron Muller, Dr. Berg) forsikkre , at i den 

 hedeste Deel af Afrika (f. Ex. i Senegal) ruges ^ggene 

 ikke om Dagen, men tildaekkes med Sand og overlades 



