231 



sondrende, ppblodende og oplesende Partier (Kroen og 

 Kjertelmaven), hvorved Strudsen unaegtelig maa blive i 

 Stand til at fordaie meget, som for andre Fugle vilde 

 vaere ufordoieligt *) , og til at drage den sterst mulige 

 Nytte af sine magre og sparsomme Fedemidler. At 

 Strudsen ikke skulde drikke, er ikke Tilfseldet, tvertimod, 

 skjendt den vistnok kantaale at tarste laengere end de fleste 

 andre Fugle, som, naar \i undtage Rovfuglene, maae 

 drikke meget ofte, seer man den dog komme hver Dag 

 eller i al Fald med nogle Dages Mellemrum til Vand- 

 stederne for at drikke, ja den bar endog sine bestemte 

 Stier, der fere til disse. Bar den laenge lidt af Vand- 

 mangel, fortaelles der, at den skal tee sig som af- 

 sindig af Glsede, naar et Tordenveir bryder ud, dandse 

 omkring som en Besat og ile afsted mod den Himmel- 

 egn, hvor det lyner, og heraf bar man da ogsaa benyttet 

 sig til dens Fordaerv, idet man lokker den til sig ved fra 

 et h0it Sted at vise et Blus af og til og saaledes efterligne 

 de fjerne Lynglimt. Man kunde ogsaa formode, at Strudsen 

 aldrig badede sig uden maaskee som adskillige andre Fugle 



*) Der er en ret morsom Historic om en Kone, som med sin Gade- 

 dersnegle i Haanden ilede hen for at see nogle Strudse, som vare 

 komne til Byen , men til hvis store Forfaerdelse den ene Struds 

 naermede sig meget heitideligt, snappede Neglen og slugte 

 den. En Maud aiistede ved en lignende Uforsigtighed baade sin 

 Guldkjaede og sitUhr. Strudsen bar nemlig en sarlig ForkjSBrlig- 

 hed for alle glimrende Ting. En af Strudsene i det zoologiske 

 Selskabs Have i London dede af at have slugt et Stykke af en 

 Parasol. Man bar i Strudsemaver fundet Gjenstande af Jern 

 halvt opleste af Mavesaften og i dens Bughule S0m, som kun 

 kunde vaere komne derud ved at bane sig Vei gjennem Mavens 

 Vaegge. Naar vi savnede Noget, der paa nogen Maade kunde 

 passere en Strudsehals og ikke let opleses af Mavesaften, kunde 

 vi altid vffire vis paa at finde det i vore tamme Strudses Skarn, 

 siger Brehm. 



