205 



Den ved Bjergvaerksdriften vundne Steensaltmaengde er 

 meget betydelig, langt betydeligere end del af Havvandet og 

 Saltsoerne vundne SM- og Steppesalt, men den er dog ikke 

 den betydeligste. Den sterste Maengde Sail, Kildesaltet, 

 faaes af de Saltkilder, der bryde frem af Jorden paa tal- 

 rige Steder, men for Europas Vedkommende isaer dog i 

 etBelte, som straekker sig fra Lothringen Elsass i nord- 

 ostlig Reining ind i del preussiske Sachsen. Der kunde 

 ingen Tvivl vaere om, selv om Boringer ikke havde godt- 

 gjort det, at disse Kilder naeres af underjordiske Steen- 

 saltlag, men i Keglen ligge disse saa dybt, at der ikke 

 med nogen Fordeel kan aabnes Bjergvaerker paa dem. 

 Denne store Skat vilde altsaa ligge hen uden Nytte for 

 Egnens Beboere, hvis Naturen ikke selv ligesom hentede 

 den op til dem. Vandet, der siver ned fra Overfladen til 

 de saltferende Lag, opleser paa sin Vei gjennem disse 

 en sterre eller mindre Maengde Salt og bringer det op til 

 Overfladen, naar det atter traeder frem som Kilder. En 

 saadan Kilde ved Sch0nebeck i Narheden af Halle leverer 

 aarlig 60 Mill. M Salt, og dog er den kun en af de mange, 

 som forsyner de store Saltvaerker ved denne By; ja ved 

 Frankenhausen, hedder det, trsenge saamange Kilder frem 

 af de thyringske Gipsmasser, at man skulde troe, de kunde 

 forsyne hele Tydskland med Salt. Men Steensaltlagene 

 ligge saa dybt, at det kun er tyve Aar siden, at i den 

 preussiske Stat det forste Stykke Salt blev bragt frem ved 

 Boring fra 1000 Fods Dybde, og kun 40 Aar siden, at 

 man ved Neckar -traf faste Saltlag i henved 500 Fods 

 Dybde, begge Steder i Triasformationen. Saltkilder og 

 Steensaltlag staae altsaa i n0ie Forbindelse med hinanden, 

 og ligesom man i Kildeegnene ved Boring traefier Steen- 

 saltlag, som man benytter, hvis Forholdene for0vrigt tillade 



