339 



mod Sydost, Syd og Sydvest. Isaer er Tigeren hyppig i 

 del bjergige og skovrige Talysch paa Graendsen af Persernes 

 og Osmannernes Rige; den traeffes selv vest for Van-S0en 

 i Armenien, paa mange Steder i Kaukasus-Landene, og 

 er f. Ex. faeldet flere Gange ved Tiflis, uagtet den ellers 

 ansees for at vaere udryddet i Georgien. Den persiske 

 Natur passer ikke rigtig for Tigeren , men den mangier 

 ikke ganske i Persien den angives saaledes fra Perse- 

 polis , og Afganistans og Deludschistans Tigere danne 

 det forbindende Mellemled mellem Tatariets, Thibets, 

 Indiens og Persiens. Derimod kjender man nu ingen 

 Tigere fra Mesopotamien, skjendt Diodor omtaler babylo- 

 niske Tigere; heller ikke finder man dem fremstillede paa 

 de gamle assyriske Mindesmaerker, og Occidenten gjorde 

 ferst deres Dekjendtskab ved Alexanders Felttog og senere 

 vedKrigene med Mithridat. Sin sterste Udstraekning fra 

 0st til Vest bar Tigerens Rige mellem Tigris og Korea 

 gjennem nogle og 80 Laengdegrader; fra Syd til Nord 

 mellem Java og Stanowoi-Bjergene, fra c. 10 Gr. Syd for 

 jEkvator indtil c. 54 Gr. Nord for samme, gjennem naesten 

 65 Bredegrader. Og man maa ingenlunde opfatte Tige- 

 rens Forekomst i Mellem-Asien som tilfaeldig eller spo- 

 radisk; baade i Talysch og i Masanderan forplanter den 

 sig, og den staaer der hverken i Styrke eller Grumhed 

 tilbage for sine indiske Bradre; den bar sine bestemte 

 Stier og Leier for sine linger i Rerkrattet omkring Aral- 

 seen, ved Amu- og Sirfloden. De fornemme Kirgisere 

 anstille ofte Tigerjagter i Selskaber paa 3040 Personer, 

 men beholde gjerne Skindene som Trophaeer, hvorfor der 

 ikke kommer mere end en halv Snees Stykker om Aaret 

 paa Markedet i Orenburg. Heller ikke er det blot om 

 Sommeren, at Tigeren traeffes saa langt mod Nord; dens 



23 



