381 



neddetraBet, og desuden en stor Maengde Vaexthuusplanter. 



Naar disse have stive Grene, der ikke lade sig nedbeie, 



befaester man til dem Urtepotter, 

 fyldte med Jord og Mos (Fig. 7), 

 for at de der kunne udvikle deres 

 Redder, ferend de skjaeres fra 

 Moderplanten. 



Aflaegningen af Haslen an- 

 vendes i Skovdyrkning, hvor den 

 i mange Egne er af Vigtighed. 

 Den dyrkes enten som Lavskov 

 eller somUnderskov,saaledespaa 

 Thorseng; ogsaa i Petervaerfts 

 Egeskove bar man forhen paa 

 denneMaade foroget den naturlige 

 Underskov, men nu foretraekker 



A Spalten i Urtepotten, hvorigjennem 



Grenen, der skal afla^es er nedsat. yed Ne dhakning af N0dder. 

 Spalten er lukket med et Stykke 



skifer (B.) de levende Hegn, der ere eien- 



dommelige for 0stkysten af Slesvig og derfra have udbredt 

 sig til det sydlige Fyen og det sydlige Jylland, nedlaegges 

 Hasselen paa den Maade, at de tykke Grene ved et dybt 

 Indsnit*) knaekkes ned til Jorden og her skyde Redder, 

 hvorved Hegnet gjeres mere taet og mere uigjennemtraen- 

 geligt for Kreaturerne. 



Formeringen ved Stiklinger er meget mere kunstig 

 end Formeringen ved Aflaeggere, thi vi flnde, at Naturen 

 bos mange Planter benytter sig af Aflaegning; det er paa 

 denne Maade, at de med Ranker forsynede Planter 



*) Heraf udleder man Bensevnelsen Knik, hvormed de levende Hegn 

 bensevnes navnlig i Angelen. 



