392 



Love, som her betinge Podningens Mulighed i de 

 enkelte Tilfaelde, ere os endnu ubekjendte, og Er- 

 faringen kan heri alene veilede os. 



3) Den samme Art kan ofte tjene til Grundstamme for 

 forskjellige Planter, medens disse ofte ikke kunne 

 vaere Stammer for den. 



4) Banter, der ikke ere beslaegtede, kunne ikke podes 

 paa hinanden. 



Vi gaae nu over til at skildre den Indflydelse, som 

 Grundstammen udaver paa Podeqvisten. Den kan ikke 

 paavirke Podeqvisten saaledes, at dennes specifiske Eien- 

 dommeligheder derved forandres i Lighed med Grund- 

 stammen. Alligevel kan man paa den anden Side ikke 

 paastaae, at Podeqvistens Tilvaerelse og Velbefindende er 

 uafhaengig af Grundstammen; thi vi maae betaenke, at 

 denne ikke alene baerer Podeqvisten men ogsaa er dens 

 Ernaerer, hvorfor de Lidelser, som Grundstammen ved 

 Kulden eller ved andre Aarsager er udsat for, n0d- 

 vendig maae paavirke Podeqvisten. Derved kommer Grund- 

 stammen til at 0ve den starste Indflydelse paa Podeqvistens 

 Velbefindende, navnlig paa dens Vaext og Haardf0rhed. 

 Nogle Exempler ville bedst oplyse dette. Den dvaergagtige 

 Prunus pumila skyder, naar den podes paa en Blomme- 

 stamme, 4 a 5 Fod lange Grene. Medens den r0de Heste- 

 kastanie som et frit (ikke podet) THE ofte bukker under 

 for Vinterkulden, kan den udholde samme, naar den podes 

 paa den almindelige Hestekastanie. Saaledes maa ogsaa 

 det Forhold forklares, som finder Sted mellem Roser fra 

 de varme Jordstr0g og vore Skovroser; i Havekunsten gj0r 

 man som bekjendt Forskjel paa rodaegte Roser, som 

 ere opelskede af Stiklinger, og h0istammede Roser, hvilke 

 sidste ere podede og findes i enhver Rosenhave. Man 



