393 



formerer nemlig paa sidsteMaade medLethed de blomstrende 

 Roser, hvortil endnu kommer, at saadanne Rosentraeer 

 udmaerke sig ved deres Starrelse. Med Hensyn til Valget 

 af Grundstammer foretraekkes Skuddene af vore vilde Skov- 

 roser (neralig Hunderosen, Rosa canina) ubetinget for alle 

 andre ; disse ere derfor blevne eftersagte med en saadac Be- 

 gjaerlighed, at de vilde Skovroser ere meget formindskede i 

 Kjabenhavns Omegn , hvorfor Gartnerne ere nadte til at 

 forskaffe sig de nadvendige Grundstammer fra Skaane, da 

 de ikke selv opelske dem af Fra. Ved ferste 0iekast 

 synes det i haieste Grad forunderligt , at Sydens Roser, 

 hvad enten de nu skrive sig fra Indien, China eller fra 

 Middelhavslandene, foretraekke som Grundstammer Skud af 

 vilde danske Skovroser for deres egne, men ved naiere 

 Eftertanke vil man fmde, at dette ikke beroer derpaa, at 

 nogen starre Affinitet skulde vaere tilstede, men alene bid- 

 rarer derfra, at Cellevaevet er mere modent og mere haardfart 

 bos Hunderosen end hos hvilkensomhelst fremmed Rose. 

 Grundstammen kan saaledes ave Indflydelse paa Pode- 

 qvistens Frodighed og Haardfarhed, men derimod maa 

 man ikke troe, at nogen Sammenblanding af de organiske 

 Masser finder Sted, hverken af Cellevaevet, Bladene eller 

 Frugterne. Der er i denne Henseende en bestemt Graendse 

 mdleni dr to Organismer, oi, r naar et podet Tra- gjcniiem- 

 skjaeres, viser der sig en bestemt Graendse mellem Stam- 

 mens og Podeqvistens Ved og ingen Blanding. Grund- 

 stammen kan altsaa ikke paavirke Podeqvisten saaledes, 

 at dennes IHade kunne antage Lighed med Grund- 

 stammens, saa at Syrenen, naar den blev podet paa 

 Ask, skulde omforme sine Blade i Lighed med Askens, 

 eiler at Graastener, podede paa Reinetter, skulde smage 

 efter disse. 



