403 



Haengeask ere smukke, f01ger ikke, at alle Traearter kunne 

 egne sig dertil; thi der ere dem, hvilke den haengende 

 Form giver et unaturligt, uskjent og sygeligt Udseende, og 

 dog bar Mennesket i sin Laengsel efter del Aparte ikke 

 aflioldt sig fra at fremtvinge saadanne Monstrer, thi med 

 hvilket andet Navn skulle \i betegne de Haengebege, som 

 i de sidste Aar have faaet Indpas i vore Haver. At 

 ogsaa Haengebegens Tilblivelse er aldeles individuel, 

 lader sig bevise derved, at alle de Haengebege, hvormed 

 Tydsklands Gartnere have beriget Europas Haver, ned- 

 stamme fra en Skov ved Neuendorf ved Munchen*), hvor 

 Modertraeet endnu findes. 1 vore Skove fmdes ogsaa naturlige 

 Haengebege, saaledes den ved Jaegerspriis , desuden fore- 

 kommer den ogsaa i Lethraborg Lysthave i den af Kilder 

 gjennemrodede Jordbund. Disse Haengebege have en naturlig 

 og skjen Form, og det vilde vaere langt rigtigere, at tage 

 Grene herfra end fra Tydskland. Det er imidlertid ikke 

 Handelsgartneriernes Saedvane at udbrede vore egne Frem- 

 bringelser; det er for dem langt lettere at tye til Udlandet. 



Det er et maerkeligt Vidnesbyrd paa Menneskets Kjaer- 

 lighed til det Aparte , at denne Mani bar saaledes kunnet 

 gribe om sig, at der i ethvert sterre Haveanlaeg skulde 

 forefindes Haengebeg, Haengeelm, Haengeeg, Haengelaerk 

 og Haengeguldregn ; der ere meget faa blandt vore Havers 

 blomstrende Traeer, der kunne maale sig med den naturlige 

 Guldregn, og dog bar Mennesket ikke ladet sig neie med 

 dens naturlig haengende Grene, men bar villet fremtvinge 

 Noget, der skulde vaere rigtig haengende, og derved opnaaet 

 noget, som bar et ligesaa stygt som sygeligt Udseende. 



Man paastaaer, at nogle af disse haengende Former 



*) Bentziens Haugetidende 1858, Side 96. 



