407 



en kortere Varighed, naar deres Tilvaerelse ikke kunde 

 forlaenges ved Knopformeringen. Dette gjaelder isaer om 

 de Eiendommeligheder, som existere for Smagssandsen, der 

 bar langt starre Evne til at opfatte Forskjelligheder end de 

 objective Videnskaber; Frugter, om hvilke Botaniken laerer, 

 at de ikke ere forskjellige , og som for Analysen vise 

 sig at vaere sammensatte af de samme Stoffer, kunne for 

 Smagssandsen vaere uendelig forskjellige. Dersom saadanne 

 Eiendommeligheder skulleforplantes, maa det skee vedKnop- 

 formering. Hvad der ogsaa tvinger Gartneren til at tye til 

 denne Formeringsmaade er, at, i samme Grad som Frehuset, 

 (og hvad der tilligemed dette danner den spiselige Frugt) ud- 

 voxer og bliver saftigt og kjedet, i samme Grad viser sig, 

 om ikke altid, saa dog hos mange Former, Fr0ene mindre 

 og faerre, saa at saadanne Frugttraeer ikke godt lade sig 

 formere ved Fr0, ja nogle 'ere endogsaa aldeles golde. 

 Saaledes ere Flaskeaeblernes Kjernehuse ofte golde; det 

 samme gjaelder om Bananen og Maltarfppelsinen, og lige- 

 ledes ere de smaa Appelsiner, som vi ifjor Vinter have faaet 

 fra St. Miguel (en af Azorerne), oftest uden Kjerner. 

 Naturen vil ikke skride laengere frem paa denne Vei, og 

 derfor gjer den disse Racer ufrugtbare. 



En Fordeel ved Knopformeringen er ogsaa det, at 

 man derved vinder Tid; det er bekjendt, at Traeerne skulle 

 vaere temmelig gamle, far de blive frugtbare. I hvad Alder 

 enhver Traeart er frugtbar, derom vide vi endnu kun lidet, og 

 maaskeeerdet ogsaa umuligt at fastssette nogetbestemtherom. 

 thi Frugtbarhedsalderen synes i hei Grad at rette sig efter 

 de naturlige Forhold, hvorunder Traeet lever. Hos Egen 

 kan man i Skoven ikke vente Frugt, ferend den er over 

 40 Aar gammel, hos Bogen endnu sildigere; JSblet er 

 hos os frugtbart i en Alder af 12 til 15 Aar, Paeren 



27* 



