408 



behever laengere Tid; mange Viinstokke (i Frankrig) be- 

 hove 25 Aar for at blive frugtbare. Del er vanskeligt 

 at bestemme, hvor lang Tid der maa hengaae, inden 

 et Fr0trae af Vedbenden er frugtbart, men ovenfor have 

 vi sect, at naar den engang har naaet til Frugtbarheds- 

 alderen, befmde dens Grene sig paa samme Trin som 

 Moderplanten , de behove ikke som Froeplanten at be- 

 gynde forfra, men ere udrustede med Evne til at kunne 

 udvikle Blomster og Knopper. Dette Forspring i Tiden, 

 som Grenen har fremfor Fr0et, er en vigtig Aarsag til, at 

 Gartneren naesten altid foretraekker at formere mange Ziir- 

 traeer ved Grene og ikke ved Fr0. 



Det samme gjaelder om vore Frugttraeer, om det end 

 ikke er den egentlige Grund til, at Fraformeringen ikke 

 benyttes. Podeqvisten baerer nemlig Frugt efter nogle faa 

 Aar, men alligevel bliver det mindre klart for Laegmand, at 

 der ogsaaher vindes Tid, fordi man til Grundstammer benytter 

 Fretraser som ere 4 Aar gamle, naar de podes, og naar 

 nu hertil regnes de 3 til 4 Aar, som medgaae inden 

 Podeqvisten baerer Frugt, synes der for den praktiske, over- 

 fladiske Betragtning ikke at vaere vimden megen Tid. 



Af Ovenstaaende f01ger, at Knopformeringen nadvendig 

 maa have stor Betydning for Frugttraedyrkningen , hvorfor 

 den er anvendt naesten paa alle de Frugttraeer, som dyrkes 

 i Europa, saa at det maa betragtes som noget ganske 

 saeregent , naar disse formeres paa anden Maade. Det 

 gjaelder saaledes om Kirsebaerret, Blommen, Apri- 

 kosen, Ferskenen, Mandlen, J^blet, Paeren, 

 Qvaeden, Granataeblet, Azarollen, Hindbaerret, 

 Pistasien, Appelsinen, Citronen, Capers, Viin- 

 stokken, Ribs, Stikkelsbaerret, Solbaerret, Oliven 

 og Fignen. 



