416 



bar villet see neie til, om de ere saaledes beskafne, som 

 Theorien siger. 



Begyndelsen gjorde Chladni, da ban viste, hvorledes 

 man kunde gjere Tonesvingningerne synlige ved at stree 

 Sand eller deslige paa de tonende Legemer, idet Sandet 

 bliver liggende paa de Steder, der ere i Hvile, men kastes 

 bort fra de svingende. Saaledes frembragte ban de be- 

 kjendte Klangfigurer, der ere simple, symmetriske for de 

 smukke og rene Toner, sammensatte og uskj0nne for de 

 disharmonisk blandede. 



Dette giver imidlertid Intel til Oplysning om Sving- 

 ningernes Natur. At lade Svingningerne aftegne sig selv 

 og derefter undersage Billedet under Mikroskopet , er en 

 nyere Idee, som synes f0rst at vaere fattet af Duhamel. 



Man lodder en Metalstrimmel , der ender sig i en 

 flin Spids, paa en Plade, en Stemmegaffel , en Stang 

 eller et hvilketsomhelst andet fast Legeme, der ved An- 

 strygning kan give en Tone. Dette Legeme anstryges 

 og toner; nu stryges en Glasstrimmel, der er svaertet i 

 en osende Flamme , let og rask hen over Spidsen, lodret 

 paa den Retning, hvori Svingningerne foregaae. Ilavde 

 Spidsen vaeret i Hvile, vilde den have beskreven en ret 

 Linie i det Sorte paa Glaspladen ; nu derimod, da den 

 vibrerer lodret paa denne Linie, bliver denne bolget. 

 Disse Belger ere allerede synlige for det blotte 0ie, men 

 meget tydeligere sees de under Mikroskopet eller ved at 

 lade et lyst Billede af Linien i forst0rret Maalestok falde 

 paa en Skjarm. Dette skeer saaledes : i et m0rkt Vaerelse 

 taendes et Lys man benytter i dette og de f01gende 

 Fors0g bedst enten Sollyset eller det staerke elektriske 

 Lys mellem to Kulspidser og foran Lyset holdes den 

 sorte Glasplade, hvori den fine, gjennemsigtige B01ge- 



