354 



Kulturs Vugge; thi jEtnas og del graeske Folks Elistorie 

 ere paa det neieste forbundne med hinanden. 



F0rst traeffe vi paa Mythen om Proserpina , som 

 man pleier at henfore til vulkanske Phaenomener; dernaest 

 maae vi fremhaeve Sagnet om de to fromme Bredre fra 

 Catania, en Begivenhed, der er bleven afbildet paa mange 

 af denne Byes om end i en senere Tid praegede Kobber- 

 mynter. 



De forste sikkre historiske Efterretninger traeffe vi hos 

 graeske Historieskrivere. Diodorus Siculus beretler saaledes, 

 at medens Sicanerne beboede 0en, fandt et stort Udbrud 

 Sted, hvorved disse Urindvaanere bleve tvungne til at for- 

 lade deres gamle Bopaele naerved Bjerget og s0ge nye 

 paa andre Steder af 0en. Thucydides omtaler tre Udbruds 

 Historie. I den klassiske Oldtids senere Perioder flnde vi 

 endnu hyppigere Efterretninger om Udbrud af ^Etna, og 

 om man end ikke af dem med Sikkerhed kan laere, paa 

 hvilke Steder af Vulkanen de have fundet Sted, og hvilke 

 Forandringer de have frembragt paa dens Overflade, saa 

 er dog saameget tydeligt, at Vulkanen for 2000 Aar siden 

 ligesom nu var i en hyppigt afvexlende Tilstand af Hvile 

 og Virksomhed. 



Det kan naturligviis ikke vaere min Hensigt her at 

 levere en udforlig Beretning om alle de Udbrud af ^Etna, 

 som med Sikkerhed lade sig paavise fra det 13deAarhun- 

 drede, da Middelalderens ferste, halvbarbariske Periode op- 

 liorte, og indtil vore Dage. Kim et Udbrud, nemlig det 

 i Aaret 1669, det voldsomste af alle de i den historiske 

 Tid forefaldne, vil jeg beskrive noget udf0rligere, da det 

 frembyder en ganske saeregen Interesse for Geologien og 

 har efterladt uudslettelige Spor af sine 0dclaeggelser paa 

 jEtnas Overflade. 



