359 



Om nu end Vulkanerne optraede i de forskjelligste 

 Egne af Jorden, under ^Eqvator som i den kolde Zone, 

 snart under een, snart under en anden Form, som Laengde- 

 eller som Centralvulkaner, og om end deres Produkter af 

 og til ere forskjelligt sammensatte, er det dog umiskjende- 

 ligt, at Naturlove, der bestandig vende tilbage og blive es 

 tydeligere og tydeligere, jo mere neiagtigt vi forske, gjen- 

 nemtraenge deres inderste Vaesen med N0dvendighed. 



Forinden jeg slutter mit Foredrag, til hvilket kun faa 

 Oieblikke have vaeret mig tilstaaede, maa jeg endnu kaste 

 et Blik tilbage paa Sicilien og dets store Fortid. Det er 

 et Land, som er saa skjent, at det synes bestemt til Op- 

 holdssted for udedelige Guder og ikke for dedelige Men- 

 nesker; det er fuldt af en uendelig Poesi; her sang for- 

 dum de store Digtere Pindar og JSschylus; her er det 

 Land, som gjemmer Archimedes's hellige Aske i en ube- 

 kjendt Grav. Enhver tilhuggen Steen, ethvert Skaar af 

 s0nderbrudte Vaser, enhver Camee, enhver Mynt, kort alt, 

 hvad man endnu i Tusindviis opgraver af Jordens Skj0d, 

 giver os det meest talende Vidnesbyrd om, at et stort, 

 Landet vaerdigt Folk engang levede her! Det var Graeker- 

 folket, hvis skabende, uovertraeffelige Genialitet br0d en 

 Bane for Aandens Uddannelse i de forskjelligste Retninger, 

 og hvis dybe Gemyt omfattede Alt, hvad der bevaeger sig 

 i det menneskelige Hjerte, med Varme og Liv. Athen og 

 Syrakus vare engang de store Centralpunkter for hiin klas- 

 siske Kultur, hvorfra der udgik en dannende Kunst, som 

 fordunkler Nutidens st0rste Frembringelser, Thorvaldsens 

 Mestervaerker i Sommariva, Canovas Gravmonument i Au- 

 gustinerkirken ; fra den udvikledc sig en fuldendt Bygnings- 

 kunst, der endnu tjener os til M0nster; der skabtes hiin 

 begeistrede Poesi, som bar op!0ftet Tusinders Hjerter fra 



