421 



udt0mt, thi det samme Problem er lest paa en ganske 

 anden Maade. 



Man tager en Stemmegaflel og polerer den ene 

 Greens yderste Flade eller hefter et Speil fast derpaa. 

 En meget fiin og tilstraekkelig staerk Lysstraale, der gjennem 

 en lille Aabning er kommen for Exempel fra Solen eller 

 det elektriske Kullys, ledes hen paa Speilet, og kastes 

 derfra tilbage paa en Skjaerm, efterat have passeret en 

 Lindse, der er stillet mellem Speilet og Skjaermen saa- 

 ledes, at man paa Skjaermen erholder et skarpt Billede 

 af den lille Aabning. Nu anstryges Stemmegaflen : det 

 lysende Punkt paa Skjaermen vil da sees som en Linie, 

 thi ved Speilets Svingninger kommer ogsaa Lyspunktet 

 til' at bevaege sig hurtigt frem og tilbage, og 0iet, som 

 ikke kan adskille saa hurtigt vexlende Lysindtryk, seer 

 den hele Linie, Punktet har beskrevet, som lysende 

 af samme Grund som f. Ex. et gledende Kul, der be- 

 vaeges hurtigt rundt i en Kreds, for 0iet bliver til en 

 lysende Kreds. 



I dette Fors0g komme Punktets Bevaegelser frem og 

 tilbage til at daekke hinanden, men bevaeger man nu 

 Stemmegaflen paa samme Tid i en eller anden Reining, 

 og derved altsaa ogsaa det lysende Punkt paa Skjaermen, 

 saa vil man see, at den beskrevne Linie er belget og 

 ligner den tidligere omtalte Belgelinie i forsterret Maale- 

 stok, da en lille Forandring i Speilets Stilling frembringer 

 en staerk Uevaegelse af Punktet paa Skjaermen, naar denne 

 er i tilstraekkelig Afstand fra Speilet. 



Dette er i Hovedsagen Methoden: den skyldes en 

 yngre fransk Physiker Lissajous, der har gjort sig meget 

 bekjendt ved sine udmaerkede Arbeider over Lyden. 



28 



