428 



I begraendsede faste Legemer, en Stang f. Ex., kan 

 der altid foregaae Lydsvingninger af begge Slags , deels 

 paatvaers af Stangen og ikke ledsagede af nogen For- 

 andring i Stangens Tsethed, deels paa langs og da led- 

 sagede af Udvidning og Sammentrykning af Stangens 

 Masse. Det er dette Resultat af Theorien, vi nu ex- 

 perimentalt skulle bevise. 



Man lader en Lysstraale gaae igjennem en Kalkspath- 

 krystal. Den deler sig derved i to Straaler, af hvilke 

 man kun opfanger den ene. Denne ene Lysstraale bar 

 nu erholdt den Egenskab, at Svingningerne i den, for- 

 uden at de som altid staae lodret paa Lysstraalen, kun 

 gaae for sig i een bestemt Retning. Den kaldes nu 

 polariseret , et Ord, som stammer fra en seldre Lyd- 

 theories Tid, og i hvis Etymologi man derfor ikke nu 

 skal s0ge nogen Oplysning. Denne Lysstraale vil nu 

 kunne gaae enkelt, uden at dele sig i to, gjennem en 

 anden Kalkspath, naar dennes Krystalflader ere stillede 

 parallel med den ferstes. Men kan man omdreie Lys- 

 straalens Svingninger lidt, vil den strax dele sig i den 

 anden Kalkspath i to Straaler. Denne Omdreining af 

 Lysstraalens Svingninger eller rettere af det Plan, hvori 

 disse foregaae, kan skee ved at lade Straalen gaae 

 igjennem en Glasterning, som sammentrykkes fra een af 

 Siderne. Det er ferst, naar denne Sammentrykning skeer, 

 at Straalen deler sig i to, og vi ere saaledes i Stand til 

 at see eieblikkelig, naar Glastemingeri bliver sammen- 

 trykket. Det forstaaer sig, at, naar dette Fors0g skal 

 vises for Flere, maa man s0rge for, at de to Lysstraaler 

 blive vel adskilte, og at de kunne opfanges som to tyde- 

 lige, lysende Pletter paa en Skjaerm. 



