87 



ska forbundet att alliera; det K. M. for manga orsaker icke hafver 

 kunnat inga; och med Magdeburgska succursen ej langre hafver kunnat 

 fordrqja: sa aro fdrdenskull de siste brandenburgske gesandter ifran 

 Frankfurt med sadant besked dimitterade, att K. M. ville dem straxt 

 folja och fonnoda, att kurfursten sig annu till det evangeliska gemena 

 basta (hvilket med Magdeburg mycket pericliterade) annorledes skulle 

 betanka, nar K. M. komme narmare, och icke fororsaka for Kiistrins 

 skull, att K. M., i det Kiistrin andteligen med en del af armeen ma- 

 ste lemnas bloqueradt, skulle blif'va pa sina trupper sa forsvagad, att 

 Magdeburg icke undsattas kunde" '). Med detta besked atervande de 

 brandenburgska sandebuden, och konungen rustade sig att ofortofvadt 

 folja dem. 



Om sin stallning och sina utsigter vid denna tid, skrifver konun- 

 gen sjelf (fran Frankfurt den 24 April g. st. 1631) till rikskansleren: 

 "Ibland andra Oss af Gudi nu nyligen forlante victorier, aro dessa icke 

 de ringaste, att Wi efter halfannan dags belagring aro Frankfurt an 

 der Oder den 3 hujus med stormande hand magtige blefne, hvaruti 

 fienden hade icke garnison, utan en temmelig armee, hvilken pa half- 

 annan timinas tid var ruinerad. Sedan att Landsberg ar Oss den 16 

 hujus ofvergifvet pa accord af 4000 af fiendens folk, som derinne lo- 

 gerade; hvilket pass sasom det ligger invid polska gransen och vid 

 elfven Warthan, sa ar det Oss icke allenast ganska nyttigt till att 

 halla fienden ur Neumark och Vor-Pommern, utan ock, hvar det med 

 de poler skulle en gang komma till fejd igen, ganska beqvamt till att 

 der formera sedem belli. Dessforutan hafva nu kurfurstarne [af Sach- 

 sen och Brandenburg] slagit sig ifran kejsaren, och aro Wi nu i ver- 

 ket att sluta med H. K:t Kurfursten af Brandenburg en sadan alliance 

 som med fursten af Pommern. Landtgrefven af Hessen [Kasselj ar 

 ock pa god vag, ock tro Wi afven fuller, det han skall sig accom- 

 modera. Kursachsen ar ock sa vidt kommen, det han nappeligen kan 

 undga att trada i vapen. Och efter nu H. K:t Kurfursten af Bran- 

 denburg formedelst denna alliance fuller aftrader Oss stb'rsta delen af 

 sina fiistningar, och Wi sa for dessa som Landsbergs besattande och 

 Oderstriimmens vartagande och enkannerligen Magdeburgs undsattning, 

 med hvilket Wi Oss nu martla, behofva fuller undsattning pa folk, 

 sa sage Wi derfore nadigast gerna, att, sa fort I vissten nagra me- 

 del att starka Oss har, I det da gora ville, sardeles der I kunnen 

 mista de 2:ne regementer, som 1 hafven Oss destineret" 2 ). Imellertid 



1) Arkiv. f. sveuska krigcns hist. a. st. s. 737. 



2) .,Och som detta Wart vasende," tillagger konungen, ^dagligen mer och mer 



