76 



Fa dagar dercfter (den 31 Mars) maste dock kurfursten af Sach- 

 sen pa sina medstanders entragna uppmaningar besluta sig att anbe- 

 t'alla foranstaltandet af ofordrojliga varfningar i kretsarne saint utfar- 

 dandet af tillrackltg instruktion for samtliga medleminarne af det ut- 

 skott, som ined honom skulle radplaga om vidare af omstiindighe- 

 terna pakallade atgarder. "I handelse af viirfningarnes fbrhindrande 

 genom kejserlig befallning," lat han forklara, "sa ville H. Kurfurstl. 

 Durchl. pa ansokan efter basta formaga ataga sig saken samt i sin 

 man bidraga till all den handrackning, som vore mb'jlig, och for hvil- 

 ken man kunde sta till svars. Vid vidare anmodanden skulle stcan- 

 derna bete sig med lofvard orubblighet (sich riihmlich unerweislich 

 bezeigen) och standaktigt framharda i den till H. Kejserl. M:t utfar- 

 dade horsamma skrifvelsen. Skulle nagra stander harigenom raka i 

 fara, sa skulle de ofriga ataga sig de nodlidande och sa vidt mojligt 

 ej lemna dem utan den hjelp, for hvilken man kunde iklada sig an- 

 svaret." Salunda se vi den sjelf obeslutsamme anforaren af de bakom 

 honom staende allt mer trangas framat pa en bana, der hvarje steg 

 kom honom att hissna, emedan hans personlighet ej var vuxen den 

 svara och ansvarsfulla uppgift, som omstandigheterna patrugat honom. 



Under de sista dagarne af Mars och till konventets slut agde 

 annu manga b'fverlaggningar rum rorande de trupper, som borde va'rf- 

 vas i de sarskilda kretsarne, samt deras utrustning och besoldning. 

 Dessa af Brandenburg framkallade radplagningar, anmarker Helbig, 

 voro det enda, som i det foljande, efter brytningen med kejsaren, med- 

 forde nagra frukter for protestanterne, isynnerhet for sachsarne. Den 

 ofversachsiska kretsens stander -- Sachsen sjelft, Brandenburg och det 

 i de katolskes hander befintliga Anhalt ej inberaknade lofvade att 

 hvarje m t anad betala 28,000 floriner, i stallet for de 20,000, hvartill 

 de fdrbundit sig ; nagra nedersachsiska stander, att forskottsvis erlagga 

 7,000 floriner; de schwabiska och rhenska kretsarne, att varfva och 

 underhalla 20,000 man. Vid de betankanden, som i denna angela- 

 genhet uppsattes, var, utom Sachsen och Brandenburg, isynnerhet den 

 krigserfarne hertig Wilhelm af Weimar verksam. Afven Arnim afgaf 

 vid denna tid fran Berlin, der han da vistades, ett militariskt betan- 

 kande. I kurfurstens af Brandenburg sallskap hade han visserligen 

 kommit till Leipzig, men tog dock ingen del i forhandlingarne dersta- 

 des: dessa fordes a Brandenburgs sida af kansleren von Gotz samt 

 Geheimeraden von Knesebeck och Lbben, hvilka alia voro motstan- 

 dare till Schwarzenberg och hans for kejsaren undfallande politik, och 

 icke utan Arnims medverkan sokte forma kurfursten af Sachsen till 



