66 



kejserliga harens proviantering ocli torstarkande. I sammanhnng har- 

 med lade han kejsaren bevckligen pa hjertat att pa allt siltt befordra 

 den italienska fredens verkstiillighct, sa att det i Italien qvarvarande 

 kejserliga krigsfolket matte kunna anv, : ind;is i Tyskland, der den of 

 verhiingande faran starkare pakallade dess narvaro. Men da detta i 

 alia fall skulle draga ut pa tiden och den narvarande noden erfordra- 

 de en snar hjelp, sa uppmanade han kejsaren att sa mycket som inoj- 

 ligt paskynda de nya varfningar han stod i begrepp att lata anstillla, 

 men dock fran dem forskona Ligans lander, hvilkas tillgangar toges i 

 ansprak till den ligistiska harens underhall '). 



I sitt svar pa denna skrifvelse hanvisar kejsaren till ett sitt fore- 

 gaende bref af den 18 Februari, hvaraf kurfursten kunde inhamta, 

 hvilka atgarder redan blifvit vidtagna till den kejserliga harens for- 

 starkande, proviantering, m. m. Likalcdes hade kejsaren hittills icke 

 latit sig nagot angelagnare vara, an att bringa den italienska freden 

 till sin forra riktighet, for att kunna anvanda sin i Italien varande 

 liar till den nya krigsfarans afvarjande. Han hoppades ock, att kur- 

 fursten samt de ofrige assisterande kur-, furstarne och standerna afven 

 a sin sida skulle vara betankta pa alia "menskliga och mojliga" me- 

 del mot namnda fara och i synnerhet mot de af kurfursten antydda 

 starka diversionerna 2 ). 



Afven fnan kurfursten af Mainz emottog kejsaren kort derpa en 

 skrifvelse, hvari den forre gifver honom del af den brandenburgska 

 kurfurstens bemedlingsforsok hos Gustaf Adolf. Da dessa blifvit fore- 

 tagna h- samtliga kurfurstarnes va'gnar, hade kurfursten af Branden- 

 burg skyndat att underriitta de ofriga om utgangen. Och hade kur- 

 fursten af Mainz ansett for sin pligt att derom forstandiga kejsaren, 

 ofvertygad att denne, isynnerhet med anledning af det mellan Sverige 

 och Frankrike afslutade forbundet, skulle veta iakttaga hvad uppratt- 

 hallandet af hans kejserliga reputation och hoghet, afvensom rikets 

 valfard pakallade ). 



Under tiden hade iifven fran Tilly oroande uuderrattelser inlupit 

 till kejsaren rorande Gustaf Adolfs sednaste framgangar saint hela den 

 farliga stallningen i riket. Denna skyndade kejsaren att taga i all- 

 varligt ofvervagande och lilt det kejserliga hofradet derofver afgifva 



1) Sc kurfurstcne lurf till kojsurcu, dat. Miinrhcn <1. Frhr. 1631 (Stntsarkivct i 

 Wien). Vi mcddcla dctta i flera han^cciiilcii iniirkliua Krcl' Mimd liilsiji-orna. 



2) Kejsaren till kurfur-stcii af Haijcni. Wit'ii dm ."> Mars 1031 (a. st.)- 



3} Kurfursten af Mainz till k'Ta'vu. s?t M;n:in l.mu i Main/., d. 1 Mars 1631 

 (a. .). 



