63 



isynnerhet att I viljen drifva raed flit ocli ahaga uppa, att Eric Lars- 

 son, hvilkens direction Wi sadane Wara medel hafva committerat , 

 icke ma blifva till War storsta nackdel i nagon matto forsatt" ') 



III. 



Tidskiftet fran ffttrbundet i Barwalde till 

 fall ( Jaiiuari ITIaj 14531.) 



Sadan var vid 1631 ars borjan Gustaf Adolfs stallning, visser- 

 ligen i manga hanseenden bekymmersam, men dock i det hela hopp- 

 gifvande, och ban forsummade ej att med den rastlosa verksamhet, 

 som stadse utmiirkte honom, vid hvarje tillfalle begagna sina fordelar. 

 Bland det kejserliga krigsfolket herrskade modlbshet och brist pa na- 

 stan alia fornodenheter ; och hade ej, sasom vi redan namnt, den 

 brandenburgska befalhafvaren i Kiistrin sparrat de forfoljande sven- 

 skarne vagen, sa hade mahanda hela den under Schaumburgs befal 

 staende haren varit forlorad, saint Schlesien legat oppet for Gustaf 

 Adolf. Men till folje af det uppehall, som fororsakades konungen vid 

 Kiistrin, och innan han genom de derpa foljande underhandlingarna 

 med Kurbrandenburg hunnit oppna sig detta pass, hade imellertid Tilly 

 fatt lagenhet att undsatta Frankfurt vid Oder; och da afven passet 

 vid Landsberg blifvit starkt besatt af de kejserlige, samt svenskarne 

 saval af arstiden som af brist pa proviant hindrades att foretaga en 

 formlig belagring af detsamma, sa beslot Gustaf Adolf att i stallet 

 vanda sig at Mechlenburg, for att pa den sidan skaffa svenskarne 

 rymligare vinterqvarter. Medan ofverste Boetius fortsatte belagringen 

 af Kolberg och Horn med en del af haren qvarlemnades i Neumark att 

 bevaka de kejserliga 2 ), brot konungen sjelf upp fran Barwalde, sam- 



1) Se anf. Arkiv for svenska krigcns hist. a. st. s. 315 o. ff. Jcmf. Gustaf Adolfs 

 bref till pfalzgr. Johau Kasimir (troligtvis af samma datum som nyssauf.). Att Gustaf 

 Adolf cj alltfor mycket byggt pa frcmmande subsidier, syncs af foljande ord i sistnamnde 

 bref: "und obschon die fremde hiilffen was ausdragen. konnen, so wissen E. L. docli 

 quod voluutas hominum sit ambulatoria und die rechnung nicht gar zu fest drauf zu 

 saldiren." 



2) De befallningar konungen gaf Horn vederlagga i forening med alia andra om- 

 standigheter hvad Gfrorer yttrar a. st. s. 645. (Sc Grubbes relation af den 18 Ifebr. 

 g. st. 1631 aftr. i anf. Arkiv f. svenska krigens hist. s. 718). 



