132 



samma forekommande tordjupningarna fb'renas med de i dot inre horn- 

 1 ii_ r ivt forekommande bladen och farorna. Dcssa motsvara cvll-lagret i 

 nageln, och spela samnia rol vid hornets tillvaxt hos hornboskapen, 

 som cell-lagret i nageln vid dess tillvaxt. Cellerna i detta lager trans- 

 formeras till hornceller och mottaga material for hornets tillvaxt ur 

 de narbelagna blodkarlen ; ty, sasom viil bekant, forekomma aldrig blod- 

 karl i nagon hornvafnad. Likasom derfore nageln icke periodiskt af- 

 faller, sa taller icke heller hornboskapen, dit Antilopslagtet afven bor 

 riiknas, periodiskt sina horn. Men om inflammation uppstar i det an- 

 mlirkta benutskottet, som skjuter in i hornet, af inre eller mekanisk 

 orsak, sa att ett exsudat bildas emellan benutskottet och inre ytan af 

 det ihaliga hornet, sa att detta lossnar fran sitt anatomiska samman- 

 hang med blodkarlen, och salunda icke af dessa erhaller material for 

 sin tillvaxt, faller hela hornet bort sasom en dod del af organismen, 

 hvarefter ett nytt horn mer eller mindre fullstandigt kan bildas sasom 

 ett federal a det anmarkta benutskottet. Samma forhallande ager rum 

 med klofvarna hos alia dermed forsedda djur. 



Sasom valbekant, aro endast hanarne af de fiesta arter, som hora 

 till Hjortsliigtet, torsedda med horn, hvilka arligen fallas om varen, 

 hvarefter de a nyo tillvaxa. Detta forhallande skulle saledes synas ut- 

 gora ett undantag fran den allm f anna regeln, sasom fallet afven skulle 

 vara med den periodiska klofallning, som Nilsson antager hos Ri- 

 porna. Iljortslagtets horn utgoras likval icke endast af hornvafnad, 

 utan till det mesta af ben blandadt med hornvafnad, hvilken foretni- 

 desvis forekommer i den yttre delen af Hjorthornet. Om detta for- 

 hallande kan man fullkomligen ofvertyga sig, om man efter en trans- 

 versell eller longitudinell genomskarning slipar en skifva sa tunn, att 

 den kan undersokas med tillhjelp af det saimnansatta mikroskopet. 

 Vid denna undersbkning far man se tydliga Haverska kanaler med 

 inneliggande blodkarl, hvilka, i synnerhet vid transversell genoniskiir- 

 ning, bilda ett ganska rikt niit, hvilket afven gifver sig tillk;inna a 

 skifvor, erhallna genom longitudinel genomskarning. Vid transversell 

 genomskarning ser man afven, utom det anmarkta ka'rlnatet, tviirs af- 

 skurna Haverska kanaler omgifne af sadana concentriska lameller, som 

 forekomma a benvafnaden. Afven vid longitudinell genomskcarning ser 

 man den laraellosa byggnaden tydligare och starkare utvecklad, an a 

 lika beskaffadt pra'parat af benvafnaden. Uti denna grundsubstans ser 

 man likaledes ett rikt antal benceller med derifr<an stjernlikt utgaende 

 kalkkanaler. Macererar man en sadan skifva med utepadd saltsyra., 

 upploses den i grundsubstansen afsatta kalken, dervid, da praeparatet 



