931 



tydligen , att cle sta pa ett hbgre utvecklingsstadium, derigenom , att de 

 hafva kroppen segmenterad, att munnen ar fbrsedd med appendiculara 

 delar, och att de prehensila antennerna till en del aro permanenta. 

 Bland de andra kraftdjuren hafva vi de lagsta och mest transforme- 

 rade formerna inom Lerneidernas familj, och slagtet Lernaea. De 

 greniga, sasorn vidfastningsorganer tjenande bihang, hvaraf munnen ar 

 oingifven, hvilka tyckas vara transformerade antenner eller ben, och 

 de i narheten till munnen inuti halsen befintliga rudimentara munde- 

 larne, oeh de bada yttre aggsackarne eller aggtradarne visa tydligen, 

 att de innehafva en hogre organisation an Peltogaster, och att den 

 tillbakagaende fbrvandlingen hos dem, huru betydlig den an ar, likval 

 hunnit mindre langt an hos sistnamnda slagte. Inom spindlarnes klass 

 finna vi den hbgsta graden af transformation hos det parasitiska slag- 

 tet Linguatula. eller Pentastoma, hvilken fbreter den stbrsta likhet 

 med en del intestinalmaskar, och derfbre varit raknad till dessa anda 

 till dess man fick kannedom om dess larver. Da mnnnen ar omgif- 

 ven af fyra appendiculara mundelar, under form af hakar, och krop- 

 pen ar mer eller mindre tydligt segmenterad, ar den mera utbildad, 

 eller, om man sa vill, mindre transform erad, an Peltogaster. Hos 

 alia andra fullt utbildade Articulater, an dessa namnda, finna vi Ar- 

 ticulat-typen mera utpraglad. 



Den hos de ifragavarande djuren i sa hog grad framstaende re- 

 trograda eller tillbakagaende forvandlingen gifver mig anledning att 

 yttra nagra ord om de parasitiska djurens utveckling i allmanhet, 

 jemfbrd med utvecklingen af andra djur. 



Vi veta , att de organiska varelserna bilda tvenne skilda riken : 

 vaxtriket och djurriket, och att derfbre alia dessa varelsers lifsyttrin- 

 gar kunna sammanfattas uti tvenne skilda afdelningar, eller raknas till 

 tvenne skilda spherer: det organiska eller vegetativa, och det animala 

 lifvets spher. Till den fbrra raknas alia de lifsyttringar eller lifsfunk- 

 tioner, som endast hafva individens och artens underhall och fbrkof- 

 ran till sitt andamal, och till den sednare alia de, som hafva till sitt 

 andamal, att satta organismen i en sjelfstdndlg fbrbindelse med sin 

 omgifning, eller med andra ord, att gifva honom fbrmagan att emot- 

 taga och tillegna sig, eller ocksa meddela intryck. Vaxterna aga en- 

 dast det fbrra slaget, djuren aga bada. Det sednare slaget ar sfiledes ut- 

 markande for djuren, och det har derfbre fatt benamningen : det animala- 

 Det ar derfbre tydligt, att ju mera detta hos djuren ar utbildadt, desto 

 hogre plats i systemet bor man tilldela dem. Det ar ocksa tydligt, att 

 det som uti denna fbrbindelse mellan djuren och deras omgifning for dem 



