2 



En sadan cnsidig rigtning motor oss isynnerhet hos det tyska fol- 

 kct, som i ruset af en nyvaknad nationalkansla syncs oformbgct till 

 den lugna, ovaldiga besinning, hvilkcn erfordras for att kunna gora 

 andra full rattvisa och upphoja det i sig sjelf berattigade nationalitets- 

 strafvandet till ett p t a allmangiltiga grundsatser sig stodjande tiinko- 

 och handlingssatt. Delta forhallande visar sig sa val inora manga an- 

 dra omraden, hvilka det liiir ej ar platsen att vidrora, som inom den 

 moderna tyska historieskrifningen , der vi ganska of'ta se en misstor- 

 stadd patriotism missleda omdomet samt alstra en ytterst skef och en- 

 sidig uppfattning af historiska personer och handelser. I sin patrioti- 

 ska harm ofver "framlingars obehoriga inblandning" i det tyska rikets 

 angelagenheter kan eller vill man ej gora rattvisa at dessa frfimlingars 

 fortjenster. Detta visar sig i synnerhet vid behandlingen af Gustaf II 

 Adolfs historia. Huru oblidt bedomes icke den store hjeltekonungen 

 af A. F. Gfrorer i hans pa geniala hugskott och djerfva konibinatio- 

 ner rika arbete: "Gustav Adolph, Konig von Schweden, und seine 

 Zeit," och dock ( ar hans partiskhet mild i jemforelse med den fanati- 

 ska hatskhet mot Gustaf Adolf, som moter oss i H. "W. Bensens ny- 

 ligen (1858) utgifna verk: "Das Verhangniss Magdeburgs." Salunda 

 synas nyare tyska historieskrifvare liksom tafla 7ned hvarandra att 

 misskanna och forklena den man, hvilken det protestantiska Tysk- 

 land ovedersagligen har att tacka for sin raddning, men som i en tysk 

 patriots ogon har det tyva'rr oforlatliga felet att vara en "utliinning." 



Under sadana omstandigheter maste det for oss svenskar vara en 

 karkommen foreteelse, da nagon gang i vara dagar en tysk historie- 

 skrifvare ar nog ovaldig och fri fran nationella fordomar for att lata 

 var store Konung rattvisa vederfaras, samt nog modig och sannings- 

 alskande for att harvid oppet upptrada mot sina af ett slags patrio- 

 tiskt partisinne forblindade landsman. Derfore anse vi ock for en skyl- 

 dighet bade mot den tyske forfattaren och mot den svenska allmanhe- 

 ten att fasta dess uppmarksamhet pa en liten skrift med titel : "Gustav 

 Adolph und die Kurfiirsten von Sachsen und Brandenburg 1630 

 1632," hvilken redan ar 1854 utgafs af K. G. Ilelbig ')> men hvilken, 

 sa vidt vi kanna, annu ej blifvit anmald i nagon Svensk tidning eller 

 tidskrift, oaktadt den till sa vasendtlig del beror vart eget fadernes- 

 lands histora. Ifragavarande lilla arbete, hvars betydelseej far bedomas 

 efter det ringa sidantalet det bestar blott af 7 a 8 ark utgor 



1) fl (.)i)Cilehrer an der Krenzschule zu Dresden." IIelbi<,' har cljcst gjort sig f6r- 

 dclakrigt kand gcnom atskilliga historiska afhandlingar i tyska tidskriftcr. 



