kurfursten af Brandenburg, sokte sin enda raddning i en krypande un- 

 dergifvenhet under kejsaren, hvars af naturen milda hjerta man genom 

 jemrande klago visor sokte beveka, sedan man ej langre vagade hoppas 

 att genom bppet motstand kunna tilltrotsa sig nagra medgifvanden. 

 Men en och annan blickade dock redan nu med hopp och tillforsigt 

 upp till Gustaf Adolf, i honom anande den "Gideon," sora forsynen 

 utsett till det betryckta Israels raddare och snart skulle det pa 

 ett lysande satt visa sig, att denna aning ej var en bedraglig drbm. 

 Da Danmark efter slaget vid Lutter am Baremberge (Aug. 1 626) 

 hotades af en ofverhangande fara, saint de kejserliga och ligistiska 

 vapnen segrande utbredde sig vid Ostersjons strander, insag Gustaf 

 Adolf, att det afven gallde Sveriges sakerhet och skyndade derfore att 

 i bb'rjan af ar 1628 inga ett forbund med Kristian IV '). Gustaf Adolf's 

 frander, de af Wallenstein fbrdrifna hertigarne af Mechlenburg, funno 

 en tillflykti Sverige, och genom ett i November 162T utfardadt patent, 

 oppnade Gustaf Adolf sitt rike till fristad for alia forfoljda religionsfor- 

 vandter 2 ). Imellertid lat Wallenstein (som antagit den stolta titeln : 

 "General bfver det Oceaniska och Baltiska hafvet") besatta Pommern 

 och Riigen samt gaf befallning om utrustandet af en flotta. Faran 

 r.yckte med hvarje dng allt n firm are, och Gustaf Adolf lemnade den ej 

 ett ogonblick ur sigte. I fbrening med sin bundsfbrvandt, Kristian IV, 

 lat han undsatta Stralsund, som, hardt belagradt af Arnim, genom 

 en sarskild beskickning hade anropat honom om hjelp, och hvars radd- 

 ning han betraktade sasom ett vasendtligt vilkor tor Ostersjons saker- 

 het :< ). Harmed var i sjelfva verket uppslaget gifvet till ett krig, 

 som Gustaf Adolf i alia fall ej trodde sig pa langden kunna undvika, 

 och hvilket han derfore ville "halla fjerran gaende" for att ej deraf 

 uppsokas inom sina egna vidstrackta gransor. Men det var onekligen 

 ett vagadt steg att med Sveriges genom langvariga krig hardt med- 

 tagna krafter inlata sig i ett sa vidt utseende foretag, isynnerhet som 

 det polska kriget annu fortfor och tvingade Sverige att i Preussen och 

 Liefland underhalla en ej obetydlig styrka. Derfore forsummade ej 

 Gustaf Adolf att pa alia hall se sig om efter bundsfb'rvandter. Med 



1) Redan om sommarcu 1627 hade Wallenstein skickat polaekarne i Preussen hjelp- 

 truppcr mot srensktirne och derigenom tagit det forsta afgjordt fiendtliga steget mot 

 Gustaf Adolf. Dcrcmot sammandrog deune trupper i sodra Sverige for att i nodfall 

 undsiittu Danmark. Dctta skcdde innan annu nagot forbund inellan Sverige och Dan- 

 mark kommit till stand. Se hithorande handlingar i Kongl. Riks-Avchivet i Stockholm. 



2) Geijer Sv. Folkets Hist. D. Ill, s. 161. s. ff. (Forsta uppl.) 



3) Se Gustaf Adolfs hrcfvcxling liarom med A. Oxenstjenia (i Kongl. Riks-Archi- 

 vct i Stockholm). 



