12 



digheter fiiga benaget att inlata sig i nagot foretag mot kejsaren. Men 

 sasom vi redan anmarkt tonindrades snart dessa forhallanden, och 

 Richelieu borjade da lyssna till de af Lars Nilsson framkastade vin- 

 karna. Pa en tid, da kejserliga hiirar i Italien och Nederljinderna 

 fiirenade sina vapen med Spaniorernes, och afven Lothringen hotades 

 med invasion af spanska och kejserliga trupper, maste det for Richelieu 

 vara sa mycket angelagnare att genom Gustaf Adolf sysselsatta kej- 

 saren i Tyskland, soin denne efter freden i Liibeck (Maj 1629) icke 

 vidare hade nagot att befara fran Kristian IV:s sida och, vid den ra- 

 dande modlosheten hos de tyska protestanterne , icke heller af dem 

 tycktes hafva nagot att frukta, savida ej en ny h'ende segrande upp- 

 triidde pa det tyska rikets grund. Derfore afsandes om hosten 1629 

 Charnace till Gustaf Adolf for att utforska hans tankesatt, uppmana 

 honom till det tyska kriget sarat dertill skaffa honom fria hander ge- 

 nom en fred eller ett flerarigt stillestand med Polen '). I samma 

 arende infann sig atven ett engelskt sandebud Thomas Roe, hos ko- 

 nungen, som da vistades i Preussen , och for hvilken Scalunda gynnande 

 utsigter oppnade sig till det af honom astundade forbundet med Eng- 

 land och Frankrike 2 ). Men han ville af redan anfb'rda ska'l ej visa 

 sig angelagen deroin, isynnerhet som han tvifvelsutan insag, att Frank- 

 rike i sin davarande stallning skulle uppbjuda allt for att forma ho- 

 nom till en harnad i Tyskland. Da derfore Charnace hade fdretriide 

 hos honom och (enligt konungens eget uttryck i ett bref till Axel 



1) Om denuu bcskic-kuing yttrar Flassnn ( w Histoirc gcndralo ct rui^oiuicc do la di- 

 plomatic frain;aise a , T. II s. 447): Lc cardinal clwrgcn, Charnacd, qui otuit son ]ia- 

 rcnt. dc sc rendre auprcs dc Gustavo, (juoicjue sans caracterc, afin de nc pas donncr 

 ombragc a 1'cmpcrcur." 



2) Afvcn med Ilollnnd stod Gustaf Adolf donna tid i nndorliandlingar om ett fiir- 

 nyande af det nicllan Sverige och Holland ar 1614 ufslutade 15-itriga loilmudot. Don 

 till Holland affUrdadc Ilofmarskalki'ii Didrik v. Falkenherg (densainini' som 1630 sfin- 

 dea till Magdeburg) ledde i forening med Svcriges ordinaric ainbassa<l(>r hos General- 

 statemc L. Camcrariiis, dcssa anderhandliogar, livilka dock cj fordo till onskad jm- 

 fOljd, cmcdan Hollandarnc bjOdo fur ringa subsidicr och fordrade att i dc preussiska 

 och licHrind.-ka hamnarnc fa atnjuta handclsfrilictcr, som Gustaf Adolf ej villc mcd- 

 gifva. DcsMitom frukfade han att genom ett forbnnd med Holland berofva sig utsig- 

 tcrna till franska subsidier; ty om han gcnom ett dylikt forbnnd foi-pligtadc sig till det 

 tyska kriget, sa skulle Frankrike sannolikt draga fftrdel dcraf utan att erbjuda honom 

 sitt understod; men af Frankrike vautade han i annat fall biittrc vilkor, an af Hollan- 

 darne, som dessutom i hvarje handclsc medelbarligcn skulle gagna honom genom sitt 

 krig med Spanien. Man ser h&raf, att (Justaf Adolf redan vid denna tid (efter Cliar- 

 naces forsta bcskickning till honom) borjade gora sig tcmligen silkcr rakning pa JVan- 

 ska subsidicr. 



