18 



sig med Tysklands angelftgenheter, sa vfil for att befria kejsarrikets 

 fnr>tar och stander fran spaniorernes tyrannie, som raed anledning af 

 det misstroende ban borde erfara vid att allt njirmare i sitt grannskap 

 se ett hus utbreda sig, hvilket traktade efter en universalmonarki, 

 och hvars arelystnad ej hade andra gninser, iin den fann i ett tap- 

 pert och kraftigt motstand. Det vore for detta andamal som H M:t 

 (af Frankrike) latit i Champagne samla en har af 40,000 man och i 

 Italien en annan af lika styrka for att med dem mota Osterrikes va- 

 pen; Hans Aldrakristligaste Majestat, som onskade att go'ra konun- 

 gen af Sverige till hufvud for detta arofulla toretag, erbjod honom till 

 krL'skostnadernas bestridande ett arligt understod af 600,000 frank; 

 om likval konungen af Sverige yrkade ett understod af 900,000 frank, 

 skulle Charnace i sista hand dertill samtycka. For ofrigt betingade 

 Frankrike neutralitet at den katolska Ligan och isynnerhet at kur- 

 fursten af Bayern for att pa samma gang sondra Ligan fran kejsa- 

 ren, samt visa, att det har ej handlade om religionen, utan om det 

 tyska rikets frihet , hvarutinnan Ligans medlemmar sjelfve voro intres- 

 serade och salunda skulle kunna gynna det ifragavarande foretaget 

 eller atminstone forblifva neutrala j ). 



Med dessa uppdrag begaf sig Charnace (som sedan sin fo'rra be- 

 skickning synes hafva qvardrb'jt i Kopenhamn) i Februari 1630 anyo 

 till Gustaf Adolf, som da vistades i Sverige, sysselsatt med forbere- 

 delserna till det tyska falttaget, men tillika fullfoljande sin val berak- 

 nade diplomatiska rol. Forgafves sokte det franska siindebudet blanda 

 honom genom smickrande forespeglingar. Han vore, sade Charnace, i 

 hela Tyskland vantad sasom en Messias, folket skulle gifva sitt hjerta 

 for att foda hans har: hans blefve fordelen och aran af detta krig: 

 konungen af Frankrike ville noja sig med att se sin van beundrad i 

 verlden och att forhjelpa honom till kejsardomet i cistern, om han det 

 efterstrafvade. Gustaf Adolf svarade att han om de tyska furstarnes 

 sinnesstamning hade helt andra underriittelser och aberopade harvid 

 bade den sachsiske och den brandenburgske kurfurstens uppfbrande; 

 han visste dessutom af god hand, tillade han leende, att de forsta, 

 som mot honom skulle gripa till vapen, vore Bayern ock den katol- 

 ska Ligan, sasom hvars beskyddare Frankrike ville upptrada i detta 

 fdrbund *). Iraellertid utsagos svenska fullmaktige, som i Westeras 

 underhandlade med Charnacee om vilkoren for det foreslagna forbundet. 



1) Flassan a. st. s. 448 o. IT. 

 "2) (itijn a. st. s. 1S2. 



