25 



kostnadsersattning inrymmas at hertlgen, som dereraot vore forpligtad 

 att ej fbryttra furstendbmet Riigen eller andra honom tillhbriga lan- 

 der '). Alia kristliga magter skulle det sta fritt att bitrada detta 

 fbrbund, som hvarje artionde skulle fbrnyas. I Sverige skulle pom- 

 merske, i Pomraern svenske undersater atnjuta borgarratt och det ena 

 landets mynt vara gangbart i det andra. Slutligen stadgades i fbr- 

 dragets 14 Artikel: Om hertlgen af Pommern skulle ga ur tiden utan 

 manliga afkomlingar, innan kurtursten af Brandenburg sasom pruesum- 

 tiv arftagare bekraftat detta forbund och inlost hertigdbmet, eller om 

 eftertradareskapet skulle af andra gbras kurfursten stridigt, sa forbe- 

 hbll sig K. M:t af Sverige for sig och sina eftertradare rattigheten att 

 sasom pant behalla hertigdomet Pommern, till dess den stridiga arfs- 

 foljden blifvit afgjord och kronan Sverige fatt godtgorelse for alia krigs- 

 kostnader 2 ). 



Genom detta fordrag b'ppnades for Sverige en utsigt att framde- 

 les komma i besittning at Pommern. Det blef tillika i konungens 

 hand ett medel att inverka pa kurfursten af Brandenburg och afven 

 forma denne till ett forbund med svenskarne. 



Kurfursten Georg Wilhelm af Brandenburg var Gustaf Adolfs 

 svager och hade under aren 1624 1626 visat sig sardeles angelagen 

 att forma honom ataga sig "den evangeliska religionens" och den "ty- 

 ska libertetens" sak. Samtidigt hade kurfursten ingatt ett forbund med 

 konungen af Danmark. Men da Kristian IV:s krig mot kejsaren och 

 Ligan tog en olycklig vandning, skyndade han att forrada denne sin 

 bundsfbrvandt samt genom en krypande undergifvenhet for kejsaren 

 sbka utverka sig tillgiffc for sina fbregaende stamplingar, hvilka ej voro 

 den sednare obekanta "). Det oaktadt maste han underkasta sig de 

 tryckande inqvarteringarne af det kejserliga krigsfolket och synes fort- 

 farande hafva varit ett fbremal for kejsarens misstroende. Under sa- 

 dana omstandigheter borde val Gustaf Adolf vara honom en valkom- 

 men bundsfbrvandt , men den senare tidens handelser tyckes hafva gjort 

 ett sa djupt intryck pa den stackars kurfursten , att han saknade mod 

 och beslutsamhet till hvarje manligt steg. Dessutom torde hans in- 

 flytelserika radgifvare Schwarzenberg, hvilken sedan ar 1626 helt och 

 hallet beherrskade den svage fursten, hafva ingifvit honom misstroen- 



1) Kristian IV misstanktes for att vilja af hertigen in!8sa on Riigen. 



2) Detta fordrag ar dateradt d. I0 / 20 Juli 1630 men patagligen forst sednare afslu- 

 tadt, sasom man afven finner af L. Grubbes relationer. (A. st.) 



3) Allt detta bestyrkes af autentiska handlingar i arkiven i Stockholm, Berlin och 

 Wien. 



