33 



Mindre lycklige voro de bada protestantiske kurfurstarne i sina 

 bemodanden att utverka nagra eftergifter i afseende pa Restitutions- 

 ecliktet. Hvad deras sandebud pa kollegial-dagen i Regensburg har- 

 utinnan androgo, fann hvarken afseende hos kejsaren eller de katol- 

 ske kurfurstarne. I de berattelser, de harom afgafvo till sina herrar, 

 skrefvo de, att Fiirstenberg och andra hogt uppsatta personer yttrat: 

 "Ediktet take ej nagon moderation, om kassation skulle man alldeles 

 tiga stilla. Kejsaren skulle heldre gifva ifran sig thron och spira, 

 forr ga sin vag i bara skjortan, an remittera nagot i afseende pa 

 ediktet och dess exekution. Vore blott konungen af Sverige undan, 

 sa kunde lutheranerne gora sina kappsackar i ordning, de skulle da 

 ej mera finna nagot lierberge i riket." Det ar ej underligt, anmarker 

 Helbig, om det brandenburgska sandebudet von Gotz under sadana 

 omstandigheter visade stor lust att resa hem for att ej onodigtvis for- 

 langa den kostsamma vistelsen i Regensburg ; ). Det oaktadt upp- 

 marksamraades ej det i Regensburg narvarande franska sandebudets 

 loften, att dess herre skulle med 20,000 man understodja kurfursten af 

 Sachsen, om ban i forening med konungen af Sverige ville tillintetgora 

 det kejserliga och spanska dominatet; ett drag, (tillagger Helbig) 

 som skulle gora kurfursten Johan Georg all a'ra, om ban blott eljest 

 visat sig mer dristig. Men genom en oforklarlig forbindelse hoppades 

 han annu alltjemt att pa blotta underhandlingens vag kunna utratta 

 nagot, ehuru aldre och nyare erfarenhet tillriickligt bort ofvertyga ho- 

 nom att denna vag icke forde till malet. 



Vi komma nu till en fraga, som pakallar en narmare undersok- 

 ning, och taga harvid Helbigs ord till utgangspunkt. "f>uktlosheten 

 af de sachiska och brandenburgska sandebudens alia bemodanden i 

 Regensburg," anmarker han (sid. 24), "dref nu den af kejsaren miss- 

 handlade och af den svenske konungen ("der Schwedenkonig") narmast 

 hotade kurfursten Georg Wilhelm af Brandenburg till storre verksam- 

 samhet. Har var det den brandenburgske undersaten Hans Georg von 

 Arnim, som (om hosten) 1629 lemnat kejsarens tjenst och i Berlin 

 stod i mangfaldig beroring med kurfursten och bans rad, hvilken sokte 

 tillvagabringa en narmare och fastare forbindelse i framsta rum met 

 mellan de bada kurfurstarne (af Sachsen och Brandenburg) saint de 



1) Denna kostade nemligon dc fyra sachsiska sandebuden med deras personal om- 

 kring 600 Thaler i vcckan. En vackcr snmina den tiden, da en tunna spanmal 

 kostade 1 a 2 riksdaler! 



