40 



ren. Gustaf Adolf forsakrade, "att det romerska riket ') icke skulle 

 krankas i sin form och libertet." 40,000 svenskar i forening med ett 

 lik;i antal trupper uppstallde af kurfursten och de cvangeliske konfe- 

 dererade skulle snart tilltvinga sig freden. Gerna ville konungen da 

 utan ersattning aterlerana alia erdfrade lander och ofverhufvud inga 

 pa allt, som kunde landa det allmanna vasendet till basta, och icke 

 II. Maj:ts reputation till forfang, eller dess konungarike till ruin. Af- 

 ven skulle kurfurstens son erhalla Magdeburg. Hade den af kejsa- 

 ren svart krankte kurfursten med omsigt och energie gatt in harpa, 

 anmarker Helbig, sa hade nu, da efter foreningen med svenskarne 

 bada partierna varit lika starka, siikerligen en for riket och den evan- 

 geliska kyrkan fordelaktig fred kommit till stand, och hela den a'nnu 

 foljande 18-ariga krigsjammern blifvit det arma Tyskland besparad *). 

 Men i stallet gaf kurfursten Taube befallning att alls icke svara Fal- 

 kenberg, och synes fortfarande hafva hallits i overksamhet genom 

 den vid denna tid oppnade utsigten till en forlikning med de ka- 

 tolska riksstanderna. En sadan hade nemligen de katolska kurl'ur- 

 starne (sedan de likval forkastat de af landtgrefve Georg af Ilessen 

 framstallda billiga forlikningsartiklarna) forespeglat den lattrogne kur- 

 fursten saint till den 24 Januari 1631 beramat en sammankomst i 

 Frankfurt, tvifvelsutan blott i afsigt att gendrifva det evangeliska kon- 

 ventet. I sjelfva verket kommo kurfurstens rad (von Loss, von Wer- 

 ther, von Miltitz och D:r Timaens ') honom att vackla i sitt beslut, 

 och han var ej obenagen att afsta fran det ifragavarande konventet. 

 I denna anda afspisades de riksstander, hvilka, sasom t. ex. admini- 

 stratorn Julius Fredrik af Wiirtemberg, markgrefve Kristian af Bran- 

 denburg-Kulmbach samt flere sachsiska hertigar, klagade ofver det oer- 

 hr>rda furtryck man led af de kejserliga trupperne och ifrigt yrka.de pa 

 konventets snara sammankallande. Naturligtvis, tillagger Helbig, af- 

 bojdes afven administratorn Kristian Wilhelms fornyade ansokningar 



1) Den ty; k.i BtntekrOppna officicllsv nninn var ..das licili^c Ki''tni.-;clir lloicli Tcut- 

 scher Nation," och kcjsnren Hnr, soiUin Karl den stores dagar, cgcntligen titeln n ro- 

 racrsk kejsare." 



2) Ovisst torde dock vuni, liunivida en siidan fred staff att ITIIJ'I. utan foiT.u.'iciKh 1 

 l>li<lig kanij.; men sakcrt fir, att donna da. lilifvit vida nior afgurandc , hvaremot knr- 

 fnr.-tcns tvokan ooli tyska -onlVmli^ln't nu Wivddo. koj.-.iron ocli Li^an manga vigtiga 

 fnrdolar .sunt fi'irst och frfmist valladc Magdclmrgs fall. 



.^) Ilolbig anmarker, att don lickaulc hufprcdikantcn IIoi> vid donna tid oj o^l,. uTi- 

 liti.-kt inflytandf. Mm i oti jn ivuthctfinkando till ett af do kiirfiir*tlig;i riulen 

 iittaladc han .sig afjgordt fur konvon 



