46 



kejsnren foray at sina under trenne ars tid idcligen upprepade, men 

 oaktadt intantinnan Isabellas forord stadse lika fruktlosa klagomal 

 ot'vcr be-sattandet af Jevern saint de tryckande inqvarteringarne och 

 ofriga krigsbordor, hvarmed bans lander, i trots af kcjsaivns redan ar 

 1627 gifna lofte, annu alltjenit betungades : ). Derjenitc utbad sig 

 grefven att i kriget inellan Gustaf Adolf och kejsaren ta intaga en neu- 

 tral stiillning, hvartill konungen af Svorige forklarat sig villig att sam- 

 tycka, savida grefven af kejsaren och Ligan kunde utverka sig ett 

 likartadt och med behoriga handlingar styrkt medgifvande, sa att man 

 onisosidigt hade en borgen for neutralitetens stranga iakttagandc. Gref- 

 vens stora fortjenster om kejsar Ferdinand sjelf och hans fbretradaro 

 Mattias, hvilka han i nodens stund bisprungit med betydliga penning- 

 forstraekuingar ), men tvifvelsutan i framsta rummet fruktan att slut- 

 ligen se honom forlora talamodet och soka hjelp hos Gustaf Adolf, 

 formadde andtligen kcjsaren att lyssna till grefvens klagomal; men till 

 den askade neutraliteten ville kejsaren blott med stora inskrankningar 

 samtycka. I sin den 9 November 1630 afgitha resolution pa grefvens 

 ansokan betygade kejsaren visserligen sin synnerliga benagenhet att, 

 med hanseende till de stora tjrnster, grefven gjort kejsaren och riket, 

 villfara hans begaran; men hvad den ifragavarande neutraliteten be- 

 traffade, sa vore den en sak af den beskaffenhet, att nagot sadant 

 ingalunda kunde medgifvas nagot riksstand mot dess hogste ofverhuf 

 vud, kejsaren. Likval ville kejsaren efterkomma grefvens onskan om 

 krigsfolkets bortfiirande och frihet fran vidare inqvarteringar, under 

 foljande villkor: 1) att grefven behorigen forsiikrade sina fasta orter 

 och pass, sa att riket ej derifran hotades af nagon fara; 2) att han 

 saval af konungen af Sverige som af general-staterne af Holland ut- 

 verkade en torsakran, att de lemnade hans lander oantastade och ej 



1) Se Grcfve Anton Gfinthcrs ln-sviir ofvi-r krigq>reB8Orenui och Jcverns bcsattandc 

 lic>iitt;iinlc. Jcmf. infiintiiiiinii Isabellas intorsi;iti(Mis.-.kril'vcl.-(T for honom, dnt. Bruxcl- 

 les d. 16 April 1628 och <1. 27 Oct. 1G29 (saintHjrcn i Statsarkivct i Wion). Al'ilcssa 

 bkrifvclscr finncr man, dot kcjsarcu redan i ett bivf af d. 1 Nov. 1627 forsaknit grcf- 

 ven, att dct blott vorc fraga om ett vinier<ivarfer i bans lander. 



2) n Copia Kcyscrl. Obligation unff 95,987 Itbttr 6 bat/ dc Anno 1630 den 7 No- 

 vembris. 6 pro Centrum. Assignation anff Strassburg, Vim, Niirnbcrg, Lnlwck mid 

 Hamburg" (A. St.). Af denna bundling tinner man att grefvcn redan under kejsnr 

 Mattias forstraekt den kejserl. kamniaren 44,635 U:dr 3 Ha/en, hvartill efter hand 

 kommit atskilliga andra poster poster, si att grefvens hela fordran ar 1620 up]giek 

 till ofvannainnda summit, hvara kejsni-en d:i (sub dato d. 7 Dee.) gifvit honom skriftl. 

 assignation pa riksstadcrna Strassburg, Ulm och Liilieck, jcinle befallning till de kej- 

 scrl. r&ntmastarne (^pfennigemcister'*) derstades ntt ntbetala dessa penninpir; bvilket 

 dock ej skett. hvadau kejsaren uu utfardadc en ny obligation. 



