61 



gor Oss god forhoppning. For det sjette, sa aro ock tyska furstarnes 

 och standernes "gemiither" ifran kejsaren afvande, och emot Oss in- 

 clinerade, att sa framt War lycka nagot kan continuera, sa hafva Wi 

 af dem godt bistand att formoda. Till det sjunde, sa hafva Wi ock 

 promisser af Wara officerare, att de vilja gora deras regementer com- 

 plette, dertill dem ock vexlar af Oss gifne aro, hvilka sa framt de 

 blifva betalde, och "Wi kunde fa derigenom Wara trupper uppfyllde 

 [fulltalige], skulle de gora en god exercitura, pa hvilken man, nast 

 Gud, lita kunde, sasom I sen af bifogade folk-forslag. Sa ar ock till 

 det attonde, Hamiltons armee intet till att fb'rakta, ty han atminstone 

 fienden kan distrahera och gifva Oss occasion nagot godt att utratta. 

 Till det nionde, ar ock den kejcrska armeen vid denna tid icke sa 

 stark som man utsprider, och tro Wi nappeligen att ofver 10,000 man 

 till fot skola nu kunna bringas emot oss i fait. Till det sista, sa aro 

 ock Wara medel till War armees underhall nu sa goda och stora som 

 de nagonsin tor detta varit hafva. Ty Wara inkomster, pa en tredje 

 part nar, utgifterna "aequera," der dock i en sadan stor armee fuller 

 sa stora afkortningar ske, som den delen indrager: att Wi ville for- 

 moda, hvar de medel Wi anordnat hafva, och sardeles de svenske 

 posterne matte i ratt tid utga, sa skulle Wi val kunna fora detta 

 kriget med en villig armee, fastan i de andra hjelperna nagot felade. 

 Och ar sa detta de crsaker, som gifva oss ett godt hopp, att utfora 

 detta krigsvasende till en onskelig utgang. Men sa faller Oss haremot 

 dessa difficulteter : forst att alia Wara svenska anordningar, en del i 

 otid och langsamt, en del alldeles intet utga, sa att Wi det bistand 

 Wi dadan hafva skulle, litet atnjuta, efter som i ar skedt ar, da annu 

 en stor del af Wara rantor sta tillbaka, och det lilla hit ofversandt 

 ar, ar sa plockvis ankommit, att det till liten nytta hafver kunnat 

 anvandas, efter som Wi ock den storsta posten, hvilken i nagre ovisse 

 vexlar hit ofverkom, annu intet hafva njutit, ehuruval War spanmal 

 deremot Oss till storsta skada ar for ett magta ringa pris afyttrad, 

 och sa framt I gode Herrar icke villen se der annorledes efter, skulle 

 det i langden kunna Oss och faderneslandet i hogsta olagenhet forsatta; 

 Efter som, till det andra, dessa landen heist vid denna oordning som 

 for "medellosa" skull foreloper, intet lange skulle kunna utsta, och na- 

 got fournera till armeens unflerhall. Deraf till det tredje, fororsakas 

 att officerarnes och soldatesquens villighet, nar den icke blifver under 

 tiden med penningar "fomenterad ," sig i vedervilja och impatientie 

 latteligen skall kunna forvanda och Oss dermed i oboteliga besvar for- 

 satta. Eljest aro ock for det fjerde, aliancerne en del ovisse, en del 



