57 



synas for arhundraden bestamma mensklighetens oden. Men med ko- 

 nungens tillfrisknande ljusnade afven de morka utsigterna for Europas 

 framtid, och den franske kardinalen sag sig ater betryggad i utbfningen 

 af en politik, som for katolicismens intressen ej uppoffrade Frankrikes. 



Rorande den i Regensburg afslutade freden framstalldes i franska 

 radkammaren trenne meningar: den forsta tillstyrkte dess antagande, 

 oaktadt den prejudicerade konungens intressen; den andra yrkade, att 

 man utan vidare omstandigheter borde forklara den ogiltig, emedan 

 de franska ombuden ofverskridit sina fullmakter; enligt den tredje borde 

 man lata kriget hafva sin gang i Italien samt anbefalla Leon att godt- 

 gora sitt fel genom att forma kejsaren till sadana jemkningar i freds- 

 fordraget, hvarigenom det blefve antagligt. Sistnamnda mening segrade, 

 och i ofverensstammelse denned tillsandes Leon en kunglig depesch 

 (dat. den 26:te October 1630), hvarigenom han befalldes att hos de 

 kejserlige ministrarne gora inkast mot fredsfordragets giltigbet, samt 

 payrka en narmare utlaggning af detsamma. Sasom skal till denna 

 begaran anfordes, att de franska ombuden vid fredsunderhandlingen 

 sasom de sjelfve uttryckligen tillkannagifvit (i XV artikeln af fordra- 

 get) , ofverskridit sina mllmagter, da de afven inlatit sig pa de lothring- 

 ska tvistefragorna ; ty om en punkt i fordraget vore ogiltig, sa gallde 

 detta afven om det hela. Dessutom bade spaniorerne och de kejserlige 

 forradt sin afsigt att for alltid behalla passen och fastena i Grau- 

 biindten J ) samt salunda kringga fordraget, till forfang for Frankrikes 

 anseende och dess bundsforvandters intressen. 



Imellertid betygade Leon de kejserliga ministrarne sin konungs 

 beredvillighet att at hertigen af Savoyen aterstalla allt hvad han 

 frantagit honom, savida den af hertigen af Mantua askade investitu- 

 ren utan uppskof beviljades och man samma dag aterstallde pas- 

 sen och fastena i Graubiindten (Veltlin?). Men harvid gjorde kejsaren 

 a sin sida svarigheter. Veltlin forblef i osterrikarnes hander, bade 

 fransmannen och de kejserlige behollo de af dem besatta platserna i 

 Italien, och salunda var freden knappast afslutad, forran kriget anyo 

 hotade att utbryta. Detta synes hafva ofverensstamt med Richelieu's 

 innersta onskan ; och sasom en fbrberedelse till vidare planer se vi den 

 franska diplomatien anyo ifrigt sysselsatt saval vid Alperna som i det 

 svenska faltlagret '-'). 



1) Da passen i det egentL'ga Graubiindten redan i Sept. 1630 Wifvit utrymda af de 

 kejserlige, sa maste bar menas Veltlin, som de kejserlige fortfarande hCllo besatt. 



2) Flassan, a. st. s. 432 o. ff. 



