141 



ordningarne: Diptera och Hemiptera, de parasitiska Arachniderna 

 Sarcoptes, Demodex och Linguatula med de andra Acariderna, de 

 parasitiska kraftdjuren ined de andra kraftdjuren, och bland de para- 

 sitiska kraftdjuren de af fainiljen Lernaeidae med Caligidae, o. s. v., 

 och man skall finna detta pa det tydligaste adagalagdt. 



Da de parasitiska djuren saledes i allmanhet sta pa en jemfo- 

 relsevis lagre utvecklingsgrad, an de andra, sa star detta uti ett nod- 

 vandigt samband med de for deras utveckling ogynsamma forhallanden 

 under hvilka de lefVa. Afven for andra djur kunna stundom forhallan- 

 den uppsta, som inverka hammande pa deras utveckling, och foranleda 

 en eller annan ofullkomlighet, men de aro undantag, och icke regel. 

 Sa se vi t. ex. att grodlarverna, da de aro berofvade ljuset , qvarstanna 

 uti sitt larvtillstand, och att atskilliga andra djur, t. ex. fiskar 

 och kraftor, under enahanda forhallande icke erhalla nagra ogon. Att 

 ofullkomligheten hos parasiterne salunda bor forklaras, visar sig dess- 

 utom afven derigenom, att de sasom ungar, eller uti sitt larvtill- 

 stand upptrada med lika fullstandig utveckling, som andra med dem 

 beslagtade djurs larver. De hafva da alia de karakterer, som tillhora 

 den djurgrupp, inom hvilken de hafva sin systematiska plats, och det 

 ar derfore efter beskaffenheten af deras larver, som de skola classifi- 

 ceras. Och det intraffar derfore med dem det egna, att de, med af- 

 seende pa de animala lifsfunktionerna och dertill horande organer, sa- 

 som larver innehafva en vida hogre utvecklingsgrad, an sasom full- 

 bildade. Sasom larver rora de sig fritt, och hafva for detta andamal 

 utbildade organer, saval for rorelsen som for sensibiliteten, t. ex. sim- 

 fotter, antenner, och oga hos dem, som lefva i vattnet. Efter att 

 nagon tid hafva rort sig fritt, fasta de sig pa de djur, som skola her- 

 bergera dem, pa den plats, instinkten drifver dem till, och under de 

 derefter intradande hudomsningarne, forlora de en efter annan af dessa 

 det animala lifvets attributer, tills de slutligen stundom fa utseende af 

 en enkel sack, med uteslutande vegetativa, och foretradesvis propa- 

 gativa lifsfunktioner. Sedan de hafva fa.stat sig, gar till en borjan 

 hela deras lifsverksamhet ut pa en ansamling af naringsamnen, eller 

 materialier for de sedermera sig framfor allt annat utbildande fort- 

 plantningsorganerna. Och den sista akten af deras lifsprocess ar frara- 

 fodandet af en oandelig mangd agg eller ungar. Detta ar den sa kal- 

 lade retrograda, eller tillbakagaende transformationen eller forvandlin- 

 gen, eller ocksa, om man sa vill, utvecklingen. Det andamal, som 

 naturen genom denna utvecklingsgang synes foretradesvis hafva afsett, 

 ar framalstrandet af en utomordentligt talrik affoda. Vi kanna annu 



