193 



ten m och kunna derfore ntan skada for jemvigten tagas bort. Pa 

 samma satt upphafva afven krafterna T och T, hvarandras verkan 

 pa punkten ft (naturligtvis med tillhjelp af den nornmla kraft, som 

 curvan <7(m,m t ) alstrar) och konna afvenledes borttagas, utan att 

 jemvigten derigenom stores. Fb'ljaktligen maste de aterstaende krafter- 

 na 2^, 2Y^ 2Z l och jP t , som numera aro de enda, som verka 

 pa punktsystemet, halla punkten m l i jemvigt, ty i annat fall skulle 

 denna punkt komma i rb'relse och rycka med sig de ofriga, som icke 

 vidare hafva nagon formaga att gb'ra motstand. Af jemvigten hos 

 punkterna m och m t fbljer saledes, att kraften T l skulle i fbrening 

 med 2X l , 2Y^ 2Z l halla punkten m t i jemvigt, om denna punkt 

 vore fri fran sitt samband med de ofriga punkterna och endast kunde 

 rbra sig pa men ej losgbras fran den curva, pa hvilken han enligt 

 antagande hvilar. 



Tillfolje af vart satt att bestamma storleken af T, och emedan denna 

 krafts componenter tydligen aro 



+ T ^ X + T ^ ^ + T ^ s 



~~' ' "~ 



maste nu eqvationen 



(-?>** + (*l-y)dy + (C-^)^ + 2 (A r Sx + 8y + Zdz) = . (37) 



vara sann, om vi blott gifva at d&, dy, Sz sadana varden , som mot- 

 svara nagon punkt pa tangenten i x , y , z . 



Pa samma satt maste ocksa i foljd af det fb'rhallande, vi antagit, 

 mellan krafterna T och J\ och emedan deras componenter aro 



+ T. S=-, + T. 



I 

 och 



4- T * "! + TT V \ _i_ 77 



I *! f J *\ j > 3- -*I 



^1 



eqvationen 



vara sann, om vi gifva at 3%, J^, JC varden, som motsvara nagon 

 punkt pa tangenten i , ^, C- 



