215 



</ =/0), 



x = y (*), 



#=/), 

 #n <f (*) , 



(67) 



y n 



= 



= 



i hvilka hvar och en af functionerna JP k+1 . . . F n .\ har sin fullt be- 

 stamda, om ocksa for oss okanda form. Vidare ar lika tydligt, att, 

 om man forenar systemets punkter medelst ett nytt samband af sadan 

 beskaffenhet, att detta a ena sidau inskranker de for systemet mojliga 

 rorelsesatten till just det enda, som har sin lag i eqvationerna (67) 

 och (68), och a andra sidan hvarken underhjelper eller motarbetar de 

 pa systemet anbragta krafternas verkan, sa maste systemet efter till- 

 komsten af detta nya samband, lika val som forut, af krafterna brin- 

 gas ur jemvigten. 



Latom oss nu antaga, att systemet under den gjorda forutsatt- 

 ningen kommer i rorelse och dervid lyder den lag, som har sitt ut- 

 tryck i eqvationerna (67) och (68). Vi vilja i detta fall forena syste- 

 mets punkter genom ett nytt samband, som icke tillater nagon annan 

 an den ponerade rorelsen och hvarken befordrar eller forhindrar den- 

 na; saledes genom ett samband, som ar af den natur, att mot hvarje 

 lage, som en af systemets punkter i ett visst tidsmoment innehar, 

 svarar i samma tidsmoment ett fullt bestamdt lage hos hvar och en 

 af systemets ofriga punkter. Naturligtvis ager detta nya samband sitt 

 analytiska uttryck just i de eqvationer (68), hvilka i forening med 

 eqvationerna (67) bestamma beskaffenheten af den rorelse, som till 

 folje af det nya sambandet ar den enda mojliga. 



