218 



sainbandct kan inrattas sa, att det hvarken medgifver 

 annan rorelse eller forandrar krafternas verkan. Att iifven detta 

 M,r raojligt, inses latt. Man behofver blott forfara sasom nyss 

 fSrut med den enda skillnad, att man g8r de kroklinier fixa, 

 som uppkomma under den rOrelse, hvilken af krafterna sjelfva 

 fororsakas. 



3. Huru an punkterna /, /<,,.. . /f n -i aro belagna, maste lik- 

 val det genoin dein tillviigabragta sambandet inellan punkterua m, 

 w, , . . . m, aga sitt analytiska uttryck i eqvationerna (68) , sa- 

 Kange detta samband endast tillater sistnamnde punkter rora sig 

 med bibehallande af de relativa lagen, som bestammas genom e- 

 qvationerna (67) och (68). Visserligen ha, efter inforandet af 

 punkterna /, /f,, .../<. i, samtliga punkternas banor och sam- 

 bandet dem emellan narmast sitt analytiska uttryck i ett eqva- 

 ti'onssystem sadant som 



y -/(*). 



.r -= (f (c) , 



= A (-]). 



= fn-\ (*n-l) 



/-. = V- 1 (?-) 



/;(*:,)= o, 



. . (71) 



/n-l(-"n-1 , Cn-l) = , 



